Dömötörfy Józsefné – Szamkó Józsefné

Számviteli és gazdálkodási változások az államháztartás területén

Mérlegképes könyvelők kötelező továbbképzésének oktatási anyaga 2013
Államháztartási szakterület

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2013

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565, +36 (1) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: Kézdi Katalin

Felelős szerkesztő: Orbán-Radóci Anikó

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 309 0

Termékkód: YEB1438

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.
A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Számviteli és gazdálkodási változások az államháztartás területén

Szerzők:

 Dömötörfy Józsefné

 Szamkó Józsefné

Kézirat lezárva: 2013 június

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2013

A CompLex Kiadó Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

1. Aktuális számviteli kérdések

1.1. A számviteli jogszabályok változásai

A számviteli jogszabályok változásain keresztül a Számviteli törvény és az államháztartás szervezeteinek könyvvezetési és beszámolókészítési sajátosságairól szóló kormányrendelet módosításai kerülnek ebben a fejezetben bemutatásra.

1.1.1. A számvitelről szóló 2000. évi C. törvény módosításai

A számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (továbbiakban: Szt.) módosítását az Országgyűlés a következő törvényekben fogadta el:

– A kisadózó vállalkozások tételes adójáról és a kisvállalati adódóról szóló 2012. évi CXLVII. törvény;

– Az egyes adótörvények és az azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2012. évi CLXXVIII. törvény;

– Az egyes törvényeknek a központi költségvetésről szóló törvény megalapozásával összefüggő, valamint egyéb célú módosításáról szóló 2012. évi CCVIII. törvény.

Az Szt. módosításának céljai és indokai

Az Szt. módosításainak céljai és az ehhez kapcsolódó indokok évről évre tartalmaznak állandó célkitűzéseket, de minden évben keletkeznek új szempontok is. Ilyen új szempont volt 2012. évben a kisvállalkozások támogatása a számvitel eszközeivel. A 2013. évtől hatályos számviteli módosítások céljai és indokai a következők voltak:

– a számvitel európai uniós szabályai változásának követése;

– a hazai számviteli előírások közelítése a nemzetközi számviteli szabályrendszerhez;

– a fogalmak, értelmező rendelkezések pontosítása, az egységes jogalkotási szabályoknak megfelelő átalakítása;

– új vállalkozási formák megjelenése;

– a gyakorlati alkalmazás során felmerült kérdésekhez kapcsolódó pontosítások;

– más jogszabályokhoz kapcsolódó módosítások.

Az államháztartás szervezetei által az Szt. 2013. évi előírásaiból eltéréssel és eltérés nélkül alkalmazott előírások

Az államháztartás szervezeteinek (továbbiakban: költségvetési szervek) az Szt. – 2013. évtől hatályos – előírásai közül többet eltérés nélkül, többet eltéréssel kell alkalmazniuk. A kiadványnak ebben a fejezetében ezek a szabályok csak felsorolásra kerülnek, a részletes kifejtését az 1.1.2. pont: „Az államháztartási kormányrendelet módosítása” című fejezet tartalmazza.

Az Szt. 2013. évtől hatályos előírásaiból a költségvetési szervek eltérés nélkül alkalmazzák:

– az értelmező rendelkezések közül: a jelentős összegű hiba mértékének változtatását, a megbízható és valós képet lényegesen befolyásoló hiba fogalom megszűnését;

– a szellemi termékek fogalmának pontosítását;

– a készleteknél új kategória alkalmazását;

– a bekerülési értéknél a közműszámlákkal kapcsolatos előírások pontosítását;

– az elektronikus dokumentum pontosító szövegét,

– a számviteli szolgáltatásokra vonatkozó új előírásokat.

Az Szt. 2013. évtől hatályos előírásaiból a költségvetési szervek eltéréssel alkalmazzák:

– a tartósság fogalmának új elemeit;

– a házipénztári készpénz záró állományának meghatározási szabályait.

Az Szt. 2013. évi változásaiból a költségvetési szervek által nem alkalmazható előírások

A mikrovállalkozói egyszerűsített éves beszámolóra vonatkozó szabályok.

A legkisebb méretű vállalkozások választhatják a mikrogazdálkodói egyszerűsített éves beszámoló összeállítását, amelynek részletes szabályait külön kormányrendelet tartalmazza. Ezt az új beszámolási formát azok a vállalkozások választhatják, amelyek nem kötelezettek könyvvizsgálatra, és két egymást követő üzleti évben a következő három kritérium közül bármelyik kettőt nem haladják meg:

– a mérlegfőösszeg a 100 millió forintot,

– az éves nettó árbevétel a 200 millió forintot,

– az üzleti évben átlagosan foglalkoztatottak száma a 10 főt.

Ennek a beszámolási formának a választása nem függ a vállalkozó társasági formájától, így – egyebek mellett – betéti társaságok vagy korlátolt felelősségű társaságok is élhetnek ezzel a lehetőséggel.

Ezzel egyidejűleg megszűnik a sajátos egyszerűsített éves beszámoló, azonban a 2012. üzleti évről ennek elkészítése még megengedett.

A forgóeszközhitelek árfolyamveszteségének elhatárolása.

A forgóeszközhitelek árfolyamveszteségének elhatárolására akkor van lehetősége a vállalkozásnak, ha a hitel árfolyamveszteségét más devizás tételek árfolyamnyeresége nem ellentételezi. Az elhatárolásra addig van lehetőség, amíg a hitelt vissza nem fizették, függetlenül attól, hogy a hitelből vásárolt forgóeszközök mikor kerülnek ki a vállalkozás könyveiből. Az elhatárolt veszteség után a hitelfelvétel időpontjától eltelt idő és a hitel lejáratáig hátralévő időtartam arányában céltartalékot kell képezni.

A konszolidációs mentesítést a tőzsdei kibocsátóknál.

Ha a mérleg fordulónapján az anyavállalat vagy a konszolidálásba bevont leányvállalat részvényei, üzletrészei, illetve az általuk kibocsátott értékpapírok tőzsdei kereskedelme engedélyezett, vagy az engedélyezést már kérelmezték, akkor nem alkalmazhatók az Szt.-nek a leányvállalatok és a közös vezetésű vállalkozások konszolidáció alóli mentesítést lehetővé tevő szabályai.

A skontó elszámolása.

A szerződésben meghatározott fizetési határidőn belül történt pénzügyi rendezés esetén kapott vagy adott engedmény (skontó) elszámolása során figyelmen kívül hagyható a késedelmi kamat mértéke. Skontóként a pénzügyileg rendezendő (számlán szereplő) ellenérték legfeljebb 3%-a számolható el, függetlenül attól, hogy az hogyan aránylik a késedelmi kamatok mértékéhez.

A támogatások feloldásának elszámolása.

A fejlesztési célú támogatásokhoz, a véglegesen átvett pénzeszközökhöz, a térítés nélkül átvett pénzeszközökhöz, az elengedett, valamint a harmadik személy által átvállalt kötelezettséghez kapcsolódó halasztott bevételek megszüntetésekor figyelmen kívül kell hagyni, ha a halasztott bevételhez kapcsolódó eszköz bekerülési értéke vagy bekerülési értéke és hasznos időtartama növekszik. Az új előírás alapján a halasztott bevételeket ugyanabban az ütemezésben kell megszüntetni és az eredmény javára elszámolni, mint a kapcsolódó eszközök átértékelése, hasznos élettartamának újratervezése előtt.

Egyéb, kisebb pontosítások a kényszertörlési eljárásoknál, az üzembe helyezési időpont meghatározásánál, közzétételi kötelezettségnél.

Az Szt. hatálybalépésének időpontjai

Az Szt. új szabályainak hatálybalépésénél alapvetően három időpontot különböztetünk meg:

– 2012. évben alkalmazható előírások – ilyen a házipénztári készpénz-állományra vonatkozó korlátozások feloldása,

– 2013. évtől hatályos előírások, de már a 2012. évi üzleti évről szóló beszámolónál alkalmazni kell – ilyen a forgóeszközhitelek árfolyamveszteségének elhatárolása, vagy a skontó elszámolásra vonatkozó új előírások,

– 2013. évtől hatályos előírások – ilyen a mikrogazdálkodói egyszerűsített éves beszámoló szabályai.

A könyvviteli szolgáltatást végzők továbbképzésének átalakítási szabályai

Jelentősen megváltozott a könyvviteli szolgáltatást végzőkre vonatkozó továbbképzési kötelezettség.

Ezek részletes szabályait az előző évben az államháztartási szakra vonatkozó kötelező továbbképzésekhez kiadott kiadvány részletesen bemutatta az akkor rendelkezésre álló információk alapján. Így ebben az évben kizárólag a könyvviteli szolgáltatást végzők nyilvántartásba vételéről szóló 93/2000. (V. 5.) Korm. rendelet 2013. évre vonatkozó módosításaiból a költségvetési területen történő könyvviteli szolgáltatás végzéséhez szükséges követelmények bemutatását az 1.1.2. pont végén külön rész tartalmazza.

1.1.2. Az államháztartási számviteli kormányrendelet módosítása

Az államháztartás szervezetei beszámolási és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 249/2000. (XII. 24.) Korm. rendeletet (továbbiakban: Áhsz.), valamint a kincstári elszámolások beszámolási és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 240/2003. (XII. 17.) Korm. rendeletet módosította a 74/2013. (III. 11.) Korm. rendelettel.

A költségvetési szervek az Szt. előírásaiból az 1.1.1. pontban megjelölt témaköröket, szabályokat vagy változtatás nélkül, vagy eltéréssel alkalmazzák.

A következőkben az Szt. 1.1.1. pontban megjelölt témakörei és az Áhsz. módosításai kerülnek bemutatásra, kifejtésre.

Az Áhsz. módosításának céljai

Az Áhsz. módosítása ebben az évben is a korábbi időszakokban már megismert okokkal, illetve célokkal összefüggésben történt.

Ezek a következők voltak:

– az államháztartás információs igényeinek megfelelő adatszolgáltatás biztosítása;

– a számviteli szabályok közelítése az Szt. általános előírásaihoz;

– a különböző ellenőrző szervek (ÁSZ, KEHI, könyvvizsgálatok) által feltárt szabálytalan számviteli elszámolások, hiányosságok megszüntetése;

– a mérlegvalódiság elvének érvényesítése;

– a költségvetési szervekre is vonatkozó különböző jogszabályi előírások változásaihoz igazodó számviteli előírások megjelenítése.

Az Áhsz. új előírásait érintő főbb jogszabályi változások a következők voltak:

– Magyarország 2013. évi költségvetéséről szóló 2012. évi CCIV. törvény,

– egyes törvényeknek a központi költségvetésről szóló törvény megalapozásával összefüggő, valamint egyéb célú módosításáról szóló 2012. évi CCVIII. törvény,

– a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény,

– az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény,

– a személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény,

– a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény,

– az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény,

– az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény,

– a Magyar Könyvvizsgáló Kamaráról, a könyvvizsgálói tevékenységről, valamint a könyvvizsgálói közfelügyeletről szóló 2007. évi LXXV. törvény,

– az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény,

– az államháztartás végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet,

– Magyarország gazdasági stabilitásáról szóló 2011. évi CXCIV. törvény,

– Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény,

– a központosított illetményszámfejtés szabályairól szóló 422/2011. (XII. 29.) Korm. rendelet,

– az elemi költségvetésről szóló 10/2013. (III. 13.) NGM rendelet,

– a gépjárműadóról szóló 1991. évi LXXXII. törvény.

Az Áhsz. módosítása hatálybalépésének időpontja

Az Áhsz. módosításának hatálybalépése minden szabályra egységesen a módosító kormányrendelet kihirdetését követő nap, ebben az esetben 2013. március 12.

Az Áhsz. hatály alá tartozók előírásainak változása

Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény társulásokra vonatkozó előírásainak megváltozása miatt az Áhsz.-ben is módosítani, pontosítani kellett azoknak a szervezeteknek az elnevezését, amelyekre kiterjed az Áhsz. hatálya. Ennek megfelelően az Áhsz. hatálya 2013. évtől kiterjed a helyi önkormányzatok társulásaira, valamint azok költségvetési szerveire is.

Az Áhsz. értelmező rendelkezéseit érintő változások

Szellemi termékek definíciója az Szt.-ben pontosításra került és ezt a költségvetési szerveknek eltérés nélkül alkalmazniuk kell. Az új, átfogalmazott meghatározás szerint szellemi terméknek minősülnek a jövőben a megszerzett, előállított:

– iparjogvédelemben részesülő alkotások (pl. szabadalom, know-how, védjegy),

– szerzői jogvédelemben részesülő szerzői művek és szomszédos jogok (pl. szoftverek),

– jogvédelemben nem részesülő, de titkosságuk révén monopolizált szellemi javak

függetlenül attól, hogy azokat használatba vették-e már vagy arra csak későbbi időpontban kerülhet sor.

Tartósság fogalmát a költségvetési szervek az Szt.-ben foglaltaktól eltéréssel alkalmazhatják. Ennek megfelelően a költségvetési szerveknél a mérlegforduló-napi értékelés során tartósnak minősül a könyv szerinti érték és a piaci érték különbözete, ha az a múltbeli tények vagy jövőbeni várakozások alapján legalább egy évig fennáll, valamint tartósnak minősül a különbözet akkor is, függetlenül fennállásának időtartamától, ha az értékeléskor a rendelkezésre álló információk alapján az véglegesnek tekinthető.

Jelentős összegű hiba új megfogalmazását a költségvetési szerveknek eltérés nélkül kell alkalmazniuk. Az Szt. szerint jelentős összegű hibának minősül, ha annak összege meghaladja az ellenőrzött év mérlegfőösszegének 2%-át, illetve, ha a mérlegfőösszeg 2%-a nem haladja meg az egymillió forintot, akkor az egymillió forint.

Az Szt. hatályon kívül helyezte a megbízható és valós összképet lényegesen befolyásoló hiba fogalomkört. Ez a költségvetési szerveknél is érvényesül.

Támogatásértékű bevétel új fogalommeghatározása a következő:

Az államháztartás szervezetétől működési és felhalmozási célból, ellenérték nélkül, végleges jelleggel kapott bevétel, kivéve:

– a központi, irányító szervi támogatás,

– az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet (továbbiakban: Ávr.) 134. §-a alapján előirányzat-átcsoportosítással teljesítendő ügylet,

– működési vagy felhalmozási célból az államháztartás szervezete számára – jogszabály alapján – visszafizetési kötelezettség mellett kapott támogatás, és

– működési vagy felhalmozási célból az államháztartás szervezete által kapott kölcsön kamatot és más költséget, díjat nem tartalmazó törlesztéséből származó bevétel.

Támogatásértékű kiadás új fogalommeghatározása a következő:

Az államháztartás szervezete számára működési és felhalmozási célból, végleges jelleggel nyújtott támogatások és más ellenérték nélküli kifizetések, kivéve:

– a központi, irányító szervi támogatás,

– az Ávr. 34. §-a alapján előirányzat-átcsoportosítással teljesítendő ügylet,

– működési vagy felhalmozási célból az államháztartás szervezete számára visszafizetési kötelezettség mellett – jogszabály alapján – nyújtott támogatás, és

– működési vagy felhalmozási célból az államháztartás szervezete által nyújtott kölcsön függetlenül attól, hogy azt terheli-e kamat vagy más költség, díj.

Repó-, fordított repóügylet: minden olyan megállapodás, amely értékpapír tulajdonjogának átruházásáról rendelkezik a szerződéskötéssel egyidejűleg meghatározott vagy meghatározandó jövőbeli időpontban történő visszavásárlási kötelezettség mellett, meghatározott visszavásárlási áron, függetlenül attól, hogy az ügylet futamideje alatt a vevő az ügylet tárgyát képező értékpapírt megszerzi és azzal szabadon rendelkezhet (szállításos repóügylet), vagy nem szerzi meg az értékpapírt, azzal szabadon nem rendelkezhet, hanem óvadékként kerül elhelyezésre a vevő javára a futamidő alatt (óvadéki repóügylet). Az óvadéki repóügylet a valódi penziós ügyletek szabályai szerint, a szállításos repóügylet a nem valódi penziós ügyletek szabályai szerint kerül elszámolásra.

A valódi penzós (elhelyezési) ügyletben a penzió átvevője kötelezi magát, hogy a vagyontárgyakat egy meghatározott időpontban visszaadja.

A nem valódi penziós (elhelyezési) ügyletben a penzió átvevője jogosult arra, hogy a vagyontárgyakat az eladási áron, vagy egy – a szerződésben ettől eltérő feltételeknek megfelelően – előzetesen megállapított más összeg ellenében, egy előre meghatározott, vagy egy általa későbbiekben meghatározott időpontban szolgáltassa vissza, a penzióba adó pedig köteles az átadott vagyontárgyakat visszavenni. Nem valódi penziós ügyletnek minősül az is, ha a penzióba adó és a penzióba vevő úgy állapodnak meg, hogy egy, a későbbiekben bekövetkező feltétel beálltakor a penzióba vevő visszaadja, a penzióba adó pedig visszaveszi a penzió tárgyát képező vagyontárgyat az eladási áron, vagy egy általuk közösen megállapított áron.

Az államháztartás alrendszereiben az előzőekben bemutatott ügyleteket kizárólag az önkormányzatok alkalmazhatják az értékpapír ügyleteiknél.

Fedezeti ügylet: olyan kockázatfedezeti céllal kötött származékos, illetve valutára, devizára vonatkozó azonnali ügylet, amelynek várható árfolyamnyeresége, illetve kamatbevétele egy másik ügyletből vagy ügyletek sorozatából (fedezett ügyletek, tételek) adódó nyitott pozíció, várható árfolyamveszteség, illetve kamatveszteség kockázatának fedezetére szolgál, vagy amelynek várható jövőbeni pénzáramlása, illetve az abban bekövetkező változások egy vagy több fedezett ügylet (tétel, tételek) jövőbeni pénzáramlásában bekövetkező változások kockázatának fedezetére szolgál. A fedezeti ügylet és a fedezett ügylet vagy ügyletek (tétel, tételek) eredménye nagyságrendileg azonos vagy megközelítőleg azonos, ellenkező előjelű, nagy valószínűséggel realizálódó, egymással szoros korrelációt mutató, egymást ellentételező nyereség és veszteség, vagy jövőbeni pénzáramlása, illetve az abban bekövetkező változások egymást ellentételező pénzkiadások és pénzbevételek.

Fedezeti ügyletnél mérlegforduló-napi piaci ár, a tőzsdei ügyletnél az elszámolóár mérlegforduló-napi értéke, tőzsdén kívüli devizaügyletnél a hivatalos MNB árfolyam vagy a hitelintézeti átlagos árfolyam.

A fedezeti ügylet rövidebb megfogalmazása szerint, ez alatt olyan ügyletet kell érteni, melyet olyan kockázatfedezeti céllal kötött határidős, opciós, swap, illetve azonnali ügylet, amelynek várható árfolyamnyeresége, illetve kamatbevétele egy másik ügyletből vagy ügyletek sorozatából adódó nyitott pozíció, várható kamatveszteség, illetve árfolyamveszteség kockázatának fedezetére szolgál.

Ezt a kategóriát az államháztartás alrendszereiben az önkormányzatok alkalmazhatják.

Cash-flow fedezeti ügylet: valamely fedezett ügyletből eredő mérlegbeni eszközhöz vagy kötelezettséghez (ideértve az azokkal összefüggő kamatfizetéseket is), illetve áru vagy pénzügyi eszköz leszállításával teljesülő (leszállítási) határidős, opciós ügylethez vagy swap ügylethez, továbbá előre jelzett ügylethez kapcsolódó jövőbeni pénzáramlásokban bekövetkező változás miatt fennálló kockázat fedezetére szolgáló ügylet. A fedezett kockázat valamely konkrét pénzáramlásban bekövetkező kockázat.

Opció: a Ptk.-ban nevesített adásvétel speciális esete, amely a jogosult egyoldalú nyilatkozatával létrehozza a felek között az adásvételt.

Swap ügylet: valamely pénzügyi instrumentum cseréjére vonatkozó olyan összetett megállapodás, amely általában egy azonnali és egy határidős adásvételi ügyletből, illetve több határidős ügyletből tevődik össze és általában jövőbeni pénzáramlások cseréjét vonja maga után.

Pénzügyi instrumentum: meghatározott tőzsdei termék, értékpapír, deviza, opció, és azok származékai, ilyen például a BUX-index.

Határidős ügylet: valamilyen áru, pénzügyi instrumentum szerződésben előre meghatározott áron (kötési áron) árfolyam és mennyiségi egy, a szerződésben rögzített időpontban lejáratkor tőzsdén vagy tőzsdén kívül történő eladása.

Az előzőekben felsorolt fogalmakból azonban az egyértelműen megállapítható, hogy az ezekhez kapcsolódó gazdasági események nem az általános, a költségvetési szervek által végzett közfeladatokra jellemző. Ezek a tevékenységek nagy valószínűséggel – hasonlóan a fedezeti ügyletekre, penziós ügyletekre – az önkormányzatoknál fordulhatnak elő.

Az Áhsz. beszámolókészítési kötelezettségre vonatkozó új szabályai

Az Áhsz. egyértelműen előírja, hogy az önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szervek a saját és a hozzárendelt önállóan működő költségvetési szerv éves és féléves elemi költségvetési beszámolóját elkülönítetten készíti el. Ugyanez a szabály vonatkozik az önállóan működő és gazdálkodó, de gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv beszámolókészítésére is. Annak az önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szervnek, amelyiket kijelölnek arra, hogy az önállóan működő és az önállóan működő és gazdálkodó, de gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv beszámolóját elkészítse, a saját költségvetési elemi beszámolója nem tartalmazhatja a gazdasági feladatok tekintetében hozzárendelt költségvetési szervek éves és féléves beszámolóját.

Szintén új, pontosító szabály, hogy a helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárásáról szóló 1996. évi XXV. törvény 13. § (2) bekezdés b) pontja szerinti beszámolót az önkormányzat és intézményei adatait összevontan tartalmazó, az Áhsz. 11. § (4) bekezdése szerinti egyszerűsített éves költségvetési beszámoló elkészítésével teljesíti.

Az Áhsz. új szabályai a költségvetési szervek számviteli politikájához és a kapcsolódó szabályzatok összeállításához

A Számviteli politikára vonatkozó új szabályok:

– Az Szt.-ben hatályon kívül helyezésre került a megbízható és valós helyzetet tükröző információk körének szabályozási kötelezettsége.

– Szintén az Szt. módosította a jelentős összegű hiba értékhatárát, melyet a költségvetési szerveknek is 2013. évben alkalmazniuk kell.

– Ha egy költségvetési szervhez olyan önállóan működő és gazdálkodó, illetve önállóan működő költségvetési szerv kapcsolódik, akkor annak könyvvezetési kötelezettségét a gazdasági szervezettel rendelkező önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szervnek kell szabályoznia. A szabályozásnál figyelembe kell venni, hogy a hozzárendelt költségvetési szerv gazdasági eseményeit is teljeskörűen, elkülönítve a kettős könyvvitel rendszerében kell elszámolnia. A gazdasági szervezettel rendelkező önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szerv a hozzárendelt önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szerv vagyonáról, és annak változásáról is elkülönített könyvvezetésre kötelezett. Ha több önállóan működő költségvetési szerv van hozzárendelve, akkor mindegyik tekintetében külön-külön könyvvezetést kell vezetni. A könyvvezetést a költségvetési szervekre előírt módosított teljesítményszemléletű kettős könyvvitel rendszerében kell kialakítani.

Az Önköltségszámítási szabályzathoz kapcsolódó új szabályok:

– Megszűnt a szabályzatkészítési kötelezettség alóli mentesség a humán egészségügyi ellátás körébe tartozó egyes tevékenységek elvégzésével összefüggésben.

A Pénzkezelési szabályzathoz kapcsolódó új előírások:

– Az Szt.-ben eltörlésre került a napi készpénz záró állomány maximális mértékére vonatkozó kötelező előírás. Ennek megfelelően a költségvetési szerveknek 2013. évben saját maguknak kell a házipénztár napi záró állományát meghatározniuk, ennek nincs jogszabályban meghatározott felső határa.

– Az önkormányzati alrendszerben a likvidhitellel kapcsolatos változásokat szintén szabályozni kell. Ilyen elemek:

= a likvidhitel csak éven belül vehető igénybe,

= minden év december 31-éig a visszafizetésnek meg kell történnie,

= az önkormányzatok a működési hiányukhoz kizárólag likvidhitelt vehetnek igénybe.

– Szintén szabályozni kell az adózás rendjéről szóló törvénynek a készpénzben történő kifizetések új szabályai szerinti eljárási rendet. Ennek a szabálynak a lényege, hogy a pénzforgalmi számla nyitására kötelezett adózók 2013. január 1-jétől ugyanazon szerződés alapján, ugyanazon partnerüknek (amennyiben a partner is pénzforgalmi számlanyitásra köteles), egy naptári hónapban, termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás általános forgalmi adót is magában foglaló ellenértékeként, összesen maximum 1,5 millió forint összeghatárig lehet teljesíteni kifizetést. Egy szerződés alapján teljesített készpénzszolgáltatásnak kell tekinteni, ha kétséget kizáróan megállapítható, hogy a felek azért kötöttek több szerződést, hogy a korlátozást kizárják. A korlátozás figyelmen kívül hagyásával, jogellenesen készpénzben teljesített, illetve elfogadott készpénzszolgáltatás 20%-ának megfelelő mértékű mulasztási bírságot szab ki az állami adóhatóság (NAV).

    A Pénzkezelési szabályzatban a költségvetési szerveknek ehhez az új szabályhoz kell a megfelelő eljárási rendet kialakítani annak érdekében, hogy a szabálytalanság megelőzhető legyen.

Az Eszközök és források értékelési szabályzatához kapcsolódó új előírások:

– A tartósság fogalom költségvetési szervekre vonatkozó új megfogalmazását át kell vezetni a szabályzatban.

– A követelések értékelési szabályait ki kell egészíteni a tartósan adott visszatérítendő támogatások, kölcsönökre vonatkozó értékelési szabályokkal.

– Fontos szabály, hogy a nem esedékes kamatokat nem lehet követelésként elszámolni, az ilyen tételeket kizárólag a 0. Nyilvántartási számlaosztály megfelelő főkönyvi számláin lehet kimutatni.

A mérlegtételek tartalmi előírásainak változásai

Befektetett eszközök

A Befektetett pénzügyi eszközök között a tartós részesedések között kell az önkormányzatoknak kimutatniuk a társulási szerződés, a társulási szerződés módosítás szerint átadott vagyont. Ez a tétel a mérlegben, mint tartós társulási részesedés kerül kimutatásra.

Abban az esetben, ha a társult önkormányzat kötelező feladatot ad át a társulásnak, a feladatellátást szolgáló vagyoni eszközöket üzemeltetésre, kezelésre adhatja át, vagy vagyonkezelésbe adhatja. Az üzemeltetésre, kezelésre átadott, vagyonkezelésbe adott vagyontárgyakat a 16. számlacsoportban kell az önkormányzatnak kimutatnia.

A tartósan adott kölcsönök köre kibővült a tartósan adott visszatérítendő támogatásokkal. Ezeket a támogatásokat, kölcsönöket el kell különíteni aszerint, hogy azokat államháztartáson belüli, vagy kívüli kedvezményezett kapja, továbbá, hogy azt működési vagy felhalmozási célra juttatták. Ezen túlmenően a visszatérítendő támogatások, kölcsönök számlacsoportban külön állományi, előirányzati és teljesítési számlákat kell megnyitni.

Forgóeszközök

A készletek között az áruknál kell nyilvántartani azokat az eszközöket, melyeket értékesítési céllal vásároltan, de átmenetileg használatba vesznek. Ilyen esetekben nem kell ezeket az eszközöket a használatba vétel időpontjában átsorolni a tárgyi eszközök közé, így azok folyamatosan az áruk között lesznek kimutatva. Erre a helyzetre a legjellemzőbb példa az ún. tesztautók használata az autókereskedésekben. A költségvetési szervekre ennek az eszközcsoportnak az alkalmazása nem jellemző, de ha ilyen helyzet előáll, akkor az Szt. erre vonatkozó szabályait kell követni.

A követeléseknél a rövid lejáratú visszatérítendő támogatások, kölcsönök számlacsoportban azokat a visszatérítendő támogatásokat, kölcsönöket kell kimutatni, amelyeknek futamideje nem haladja meg az egy évet. Az adott visszatérítendő támogatásokat, kölcsönöket el kell különíteni a szerint, hogy azokat államháztartáson belüli, vagy kívüli kedvezményezett kapja, valamint, hogy azt működési vagy felhalmozási célra juttatták. Az adott számlacsoporton belül elkülönítetten kell kimutatni a visszatérítendő támogatások, kölcsönök állományát, előirányzatát, valamint teljesítését.

A pénzeszközökön belül a belföldi idegen pénzeszközök között kell kimutatni új elemként az óvadéki repóügylet (kölcsönügyletként elszámolt) tárgyát képező eszköz, vételár befolyt összegét, valamint a fedezeti ügyletek esetében, a fedezetet elhelyezőnél a fedezeti ügylet fedezeti betétként fizetett letéti összegben keletkezett követelést.

A kötelezettségek esetében több változás is bekövetkezett, melyek a következők:

A hosszú lejáratú kötelezettségeknél a pénzügyi lízing kötelezettségeket külön mérlegsorban kell kimutatni és nem az egyéb hosszú lejáratú kötelezettségek között. Szintén a hosszú lejáratú kötelezettségek között kell kimutatni a hosszú lejáratra kapott visszatérítendő támogatásokat.

A rövid lejáratú kötelezettségek köre kibővült a kapott visszatérítendő támogatásokkal.

A rövid lejáratú tartozások között külön mérlegsoron kell szerepeltetni a rövid lejáratú kötvénykibocsátásokat.

A passzív pénzügyi elszámolásokon belül kell 2013. évtől elszámolni a továbbadási célú bevételeket. Megszűnik a 487. Továbbadási célú bevételek főkönyvi számla is. Az átfutó bevételek közötti kimutatása azonban nem jelenti azt – az Áhsz. 9. számú mellékletének 4. pont. h) alpontjában foglaltak alapján –, hogy könyvelési szabályai is megegyeznének az átfutó bevételekre vonatkozó szabályokkal.

A továbbadási céllal kapott pénzeszközöket, amelyek a költségvetési szervet nem illetik meg, mert a végső felhasználója más költségvetési szerv lesz, a beérkezéskor már átfutó bevételként kell elszámolni. Ezeket a bevételeket bevételi jogcímének megfelelően tovább kell tagolni államháztartáson belülről/kívülről kapott, ezen belül működési/felhalmozási célú részletezés szerint. Év közben ezeknek a pénzeszközöknek az átadását a jogosult felé átfutó bevétel csökkentéseként kell elszámolni. Év végén a költségvetési szerv továbbadási céllal kapott pénzeszközt tartalmazó számláinak összege egyenleget nem mutathat. Ennek érdekében az évzárást megelőzően a tovább nem utalt pénzeszközöket el kell számolni tényleges költségvetési bevételként. Azokat a tételeket, amelyek államháztartáson belülről érkeztek, támogatásértékű bevételként, azokat, amelyek államháztartáson kívülről érkeztek, átvett pénzeszközként kell elszámolni. Így a továbbadási célú átfutó bevételek számlának nem lesz, nem lehet év végén egyenlege. A következő évben, ha a bevétel továbbutalásának a feltételei adottak, akkor a kiutalást a fogadó féltől függően támogatásértékű kiadásként, vagy átadott pénzeszközként kell elszámolni. Ezzel egyidejűleg a kiutaláshoz minden esetben maradvány-igénybevételnek is kell kapcsolódni (pénzmaradvány, előirányzat-maradvány).

Szintén új szabály, hogy a költségvetésen kívüli passzív pénzügyi elszámolások, ezen belül a letétek között kell a jövőben kimutatni az óvadéki repóügylet (kölcsönügyletként elszámolt) tárgyát képező eszköz (értékpapír) eladási árát, és a fedezeti ügylet fedezeti betétére kapott letéti összegben keletkezett tartozást.

A könyvvezetési szabályok változásai

A könyvvezetési szabályokon belül a változásokat inkább a pontosítás, illetve az Áht. és az Ávr.-ben foglaltak miatt kiegészítések jellemezték, tekintettel arra, hogy 2014. évtől az államháztartási számvitel egy teljesen új szemléletű könyvvezetési rendszert tartalmaz majd.

A 2013. évi változások a következőkben foglalhatók össze:

– A pénzeszközökhöz kapcsolódó változások az óvadéki repóügyletekkel és a fedezeti ügyletekkel vannak összefüggésben. Idegen pénzeszközök között kell kimutatni az óvadéki repóügylet tárgyát képező eszköz, vételár befolyt összegét, valamint a fedezeti ügylet fedezeti betétként fizetett letéti összegben keletkezett követelést.

– Az Áht.-ban módosításra került a finanszírozási bevételek és kiadások köre, így 2013. évtől kezdődően idetartozik a költségvetési támogatás és az maradvány-igénybevétel is. A főkönyvi könyvelésnél ez azt jelenti, hogy ezekkel a tételekkel kapcsolatos könyvelésnél a funkcionális osztályozás szerinti elszámolásokat nem a 992. Alaptevékenységek költségvetési bevételi előirányzatának teljesítése, illetve a 995. Vállalkozási tevékenység bevételi előirányzatának teljesítése főkönyvi számlára kell a bevételeket elszámolni, hanem a 997. Finanszírozási műveletek bevételi előirányzat és előirányzat teljesítése főkönyvi számla megfelelő alszámláira. Természetesen ez igaz mind az előirányzat, mind a teljesítési könyvelésre is.

– Változtak egyes főkönyvi számlák is. A megszüntetésre kerülő főkönyvi számlák esetében a megszüntetésnek elsősorban más jogszabályokban bekövetkezett változás volt az indoka, pl. ilyen volt a központi beruházási számlák megszüntetése mind az 1. számlaosztályban, mind a pénzeszközöknél, mivel az Áht. megszüntette a központi beruházás kategóriát, így a főkönyvi könyvelésben sem lehet ezen a jogcímen könyvelni. Hasonló volt a helyzet a 487. Továbbadási célú bevételi számlánál is. Több esetben voltak névváltozások és pontosítások is. Jelentős tartalmi változást jelentett a közhatalmi bevételeknél bekövetkezett egységesítés. Ez azt jelentette, hogy megszüntetésre kerültek a 92. számlacsoportban az önkormányzati sajátos bevételi számlák és átkerültek a 91. Működési bevételek számlacsoportba. Szintén tartalmi változás volt az 58. számlacsoporton belüli átrendezés is, melynek eredményeként az új 58. számlák már kizárólag az ellátotti körhöz kötődő juttatások kimutatására szolgáló számlákat tartalmazza. A megszüntetésre került 584. Pénzbeli kártérítés, egyéb pénzbeli juttatások számlán korábban kimutatott pénzbeli kártérítéseket (pl. orvosi műhiba perek miatti kártérítések, korengedményes nyugdíjazás miatti kifizetések) a jövőben pénzeszközátadásként, vagy támogatásértékű kiadásként kell elszámolni attól függően, hogy a kifizetésnek a kedvezményezettje az államháztartáson belüli vagy államháztartáson kívüli körbe tartozik-e. Megváltozott egyes számlacsoportok tagolása is.

A főkönyvi számlák Áhsz.-ben megadott részletezésén túlmenő további alábontáshoz ebben az évben először a Nemzetgazdasági Minisztérium a kormányzati portálon a dokumentumok között közzétette az általa javasolt részletező Számlatükröt annak érdekében, hogy az éves és féléves elemi költségvetési beszámoló megfelelően dokumentálható legyen a főkönyvi könyvelés oldaláról. Természetesen semmilyen szabály nem tiltja meg, hogy más kiadók által megjelentetett részletező számlatükröt is alkalmazzanak a költségvetési szervek. Egyetlen előírást kell betartani, hogy minden az elemi költségvetési beszámolóban kimutatott adatot megfelelően dokumentálni kell.

– A megváltozott főkönyvi számlák miatt a költségvetési szerveknek, tekintettel az Áhsz.-t módosító jogszabályi változás évközi megjelenésével összefüggésben 2013. évben a következők szerint kell eljárniuk: a 2013. évi nyitásnál az előző évi záró adatokat, az előző évi főkönyvi számlák számaival és elnevezésével kell megnyitni, a 2012. évben érvényes főkönyvi számlákra kell könyvelni legkésőbb 2013. március 31-éig, majd ekkor kell az új számlákra az I. negyedéves adatokat átvezetni. Lehetőség szerint, ha a dokumentáció megfelelő, a legegyszerűbb megoldást kell ebben az esetben alkalmazni. Pl. nem kell mind a korábbi, mind az új számlákat egész évben a főkönyvi kivonatban bemutatni, elegendő, ha az átvezetés megfelelően dokumentált, természetesen ez csak akkor lehetséges, ha ehhez a megfelelő számítástechnikai háttér is kapcsolódik.

A költségvetési beszámolót érintő változások

Könyvviteli mérlegnél

– a készleteken belül a korábbi 5. sor helyett Áruk, betétdíjas göngyölegek, közvetített szolgáltatások. Változást jelentett, hogy kikerült ebből a sorból a követelés fejében átvett eszközök, készletek értéke. Ezt az eszközcsoportot a 2013. évi könyvviteli mérlegben külön mérlegsorban kell megjeleníteni (6. sor);

– a kötelezettségeknél új mérlegsorként kell kimutatni a hosszú lejáratú kötelezettségek között a Pénzügyi lízing kötelezettséget. Ez a tétel korábban az Egyéb hosszú lejáratú kötelezettségek között volt. A rövid lejáratú kötelezettségeken belül a rövid lejáratú hitelekből kikerült a rövid lejáratú kötvénykibocsátás, melyeket külön mérlegsoron kell majd kimutatni.

Pénzforgalmi jelentésnél

– a pénzforgalmi jelentésen belül jelentősen megváltozott a Kiadások és bevételek tevékenységenként űrlapok (21., 22. űrlapok) belső szerkezete és tagolása. Új helyzetet jelentett, hogy 2013. évtől kezdődően nem része az elemi költségvetésnek ez a két űrlap, így ezeket az Áhsz.-nek kell tartalmaznia. A két űrlapon a legjelentősebb tartalmi változás az Áht.-ban megváltozott finanszírozási bevételek/kiadások miatt következett be;

– a Pénzforgalmi jelentéshez tartozó Tájékoztató adatok űrlapon új információs igényként jelennek meg a következők:

= a választott önkormányzati tisztségviselők részére év folyamán kifizetett tiszteletdíj és költségtérítés összege, valamint az önkormányzati képviselők részére az év folyamán kifizetett tiszteletdíj és költségtérítés összege,

= a tárgyévben elszámolt fordított általános forgalmi adó kiadások összege,

= a mérleg fordulónapján lejárt szállítói tartozások állománya a késedelem mértéke szerinti megbontásban. Ennek a sornak az összeállításánál figyelni kell más adatszolgáltatásokban ezen a jogcímen megjelenő adatokkal való egyezőségekre. Ilyen adatszolgáltatás az adósságállományra vonatkozó adatok, az időközi mérlegjelentés (negyedéves mérleg) adósságállományra vonatkozó adatai.

Maradvány kimutatásoknál

– az előirányzat-maradvány kimutatásban törlésre került mind a kiadási, mind a bevételi teljesítések köréből a korábbi gazdálkodási szabályozással összhangban lévő adatokat tartalmazó sorok. Ezek a sorok olyan vállalkozási tevékenység elszámolására vonatkozó bevételeket és kiadásokat tartalmazták, melyeknél a bevétel éves összege nem érte el a teljes tevékenység 5%-át. Ilyenkor nem kellett a költségvetési szerveknek ezt a kismértékű vállalkozási tevékenységet, vállalkozási-maradvány űrlapon elszámolni, hanem alaptevékenységi szabályokat lehetett az elszámolására alkalmazni. Ez a szabály megszűnt, így ezek a sorok feleslegessé váltak;

– a vállalkozási maradvány-kimutatás űrlapnál a vállalkozási maradványt terhelő befizetési kötelezettség alapjának megállapításánál tartalmaz az űrlap pontosítást. A vállalkozási tevékenység alaptevékenységre történő felhasználásánál az Áht. már 2012. évben megszüntette a befizetési kötelezettség alóli mentességet, ami a gyakorlatban azt jelentette, hogy a vállalkozási maradványt ezen az alapon nem lehet csökkenteni. Ennek az intézkedésnek a levezetése nem került az űrlapon átvezetésre, ami most rendeződött. Még vannak jelenleg is olyan szaktörvények, melyeknél ez a kedvezmény még hatályos pl. az akadémiai kutatóintézeteknél az MTA-ról szóló törvényben, ezt jelöli az űrlap lábjegyzet része.

Kiegészítő melléklet

– az önkormányzatok sajátos gazdálkodásához kapcsolódó űrlapok módosítása elsősorban a megváltozott támogatási elnevezések miatt következett be. Megszűntek a korábbi normatívák, helyette működési és szakmai tevékenység támogatási feltételeit tartalmazza a 2013. évi költségvetésről szóló törvény;

– új űrlapként jelent meg a települési önkormányzatok iparűzési adóerőképességének felmérését tartalmazó adatszolgáltatás, mely már a 2013. I. félévi költségvetési elemi beszámoló részét képezi;

– lényegesen leegyszerűsödött az intézményi kötelezettségvállalási adatokat tartalmazó űrlapnak mind a sor-, mind az oszlop-szerkezete. Az oszlopok száma a korábbi 17 oszlopról 6 oszlopra lecsökkent.

Egyéb változások a beszámolókészítési szabályoknál

– a megyei közgyűlés elnöke bekerült a beszámolót aláíró személyek közé;

– a félévi beszámoló kiegészül a bevételek és kiadások tevékenységenkénti elszámolását tartalmazó űrlapokkal, valamint a települési önkormányzatok tárgyév június 30-ai iparűzési adóerőképessége űrlapokkal.

A kötelező könyvvizsgálatra vonatkozó előírások

Az Áhsz.-ből a könyvvizsgálatra vonatkozó előírások törlésre kerültek, mivel a kötelező könyvvizsgálati kötelezettség megszűnt az önkormányzati alrendszerben. Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény nem tartalmaz az önkormányzatok részére a könyvvizsgálattal összefüggésben kötelező előírásokat. Természetesen dönthet úgy a helyi önkormányzat, hogy a saját hatáskörében az éves beszámoló könyvvizsgálatát elvégezteti. Továbbra is kötelező a könyvvizsgálat az egészségügyi szolgáltatásoknál meghatározott összegű OEP támogatás esetén, valamint egyes európai uniós támogatások elszámolásainál.

A számviteli szolgáltatásokra vonatkozó előírások

A gazdasági vezető képesítésével kapcsolatos szabályok átkerültek az Ávr.-be, az Áhsz.-ben mindössze annyi maradt meg, hogy a költségvetési szerveknél az Szt.-ben meghatározott könyvviteli szolgáltatás körébe tartozó feladatok irányítását az Ávr. 12. §-a szerinti személy láthatja el.

A könyvviteli szolgáltatást végzők továbbképzési rendszerének alakulása a 2013. évben

Általános tudnivalók

A könyvviteli szolgáltatás, a továbbképzés és a kapcsolódó nyilvántartási feladatok hatályos jogszabályi alapját jelenti:

– a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: Szt.);

– a könyvviteli szolgáltatást végzők nyilvántartásba vételéről szóló 93/2002. (V. 5.) Korm. rendelet (a továbbiakban: kormányrendelet);

– a könyvviteli szolgáltatást végzők nyilvántartásba vételéért, a nyilvántartásban szereplő adatok módosításáért, valamint a nyilvántartásból való törlésért, továbbá a továbbképző szervezetek akkreditációs eljárásáért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjról és a díj megfizetésének részletes szabályairól szóló 39/2008. (XII. 31.) PM rendelet (továbbiakban: PM rendelet).

A könyvviteli szolgáltatást végzők továbbképzési rendszere ezen jogszabályok alapján 2013. január 1-jétől jelentősen átalakult.

A továbbképzés rendjének lényegi ismertetése előtt azonban célszerű tisztázni néhány, a témakör szempontjából releváns fogalmat. Ezek a következők:

Számviteli szolgáltatás: az Szt.-ben és a végrehajtásához kapcsolódó kormányrendeletekben előírt könyvvezetési beszámolókészítési kötelezettség teljesítése céljából elvégzendő feladatok összessége, melyet az Szt. összefoglaló néven könyvviteli szolgáltatásként határoz meg. Másrészt a számviteli szolgáltatás körébe tartozik még a könyvvizsgálói tevékenység is.

Könyvviteli szolgáltatás körébe tartozó tevékenységek

– a számviteli politika, a könyvviteli elszámolás, a beszámolókészítés rendszerének, módszerének kialakításával – ideértve a belső információs rendszer kialakítását is –, a számlarend, valamint a könyvvezetéshez, a beszámolókészítéshez szükséges szabályzatok elkészítésével, rendszeres karbantartásával kapcsolatos feladatok ellátása, beleértve a főkönyvi nyilvántartások vezetését, összesítő feladások készítését, a beszámoló összeállítását, a beszámolóban, a könyvviteli nyilvántartásokban szereplő adatok elemzését, a gazdasági döntéseket megalapozó következtetések levonását is;

– az elszámolások, a beszámolóban szereplő adatok jogszerűségének, szabályszerűségének, megbízhatóságának, bizonylatokkal való alátámasztottságának, a számviteli alapelvek követelményei megtartásának biztosításával a valóságnak megfelelő belső és külső információk előállítása, szolgáltatása.

Elektronikus képzés: minden olyan képzés, továbbképzés, amelynek anyaga elektronikus közvetítő felületen keresztül jut el a képzésben résztvevőhöz, akinek a képzésben való részvétele során kifejtett tevékenysége ezen elektronikus közvetítő felületen keresztül valósul meg.

Szakmai kiadvány: a könyvviteli szolgáltatást végzők továbbképzése szempontjából releváns tartalmat hordozó, papír alapon vagy elektronikus adathordozón kiadott tananyag, szakmai ismereteket tartalmazó kiadvány – ide értve a szakkönyvet, valamint a minősítési kérelem benyújtását megelőzően legalább 24 hónapon keresztül folyamatosan megjelenő szakmai folyóiratot is –, vagy releváns szakmai ismereteket közvetítő információs eszköz.

Továbbképzési kötelezettség teljesítési ideje: mindig az adott naptári év (január 1-jétől – december 31-éig)

Részvétel elfogadása: a továbbképzési kötelezettség teljesítése szempontjából: olyan továbbképző szervezet által folytatott, kreditpont-minősítési eljárás során minősített képzésen való részvétel fogadható el, amely szervezet megfelel az akkreditációs feltételeknek. E szervezetek nyilvános adatait – hasonlóképpen a jogosultság esetleges visszavonásának tényét – a nyilvántartásba vételt végző szervezet az egységes Kormányzati Portálon közleményben közzéteszi.

Nyilvántartásba vételt végző szervezet: a számviteli szabályozásért felelős minisztert jelölte ki erre a feladatra a Kormány. A gyakorlatban a Nemzetgazdasági Minisztérium ezzel megbízott szervezeti egysége látja el ezeket a feladatokat.

Továbbképzési kötelezettség

A könyvviteli szolgáltatást végzők – az Szt. alapján – kötelesek a már megszerzett ismereteiket naprakészen tartani, fejleszteni, a változásokból eredő követelményekkel összhangba hozni. Ennek érdekében kötelező számukra a szakmai továbbképzés.

Ezt a továbbképzést a számviteli szabályozásért felelős miniszter által akkreditált szervezet végezheti, a miniszter által kreditpont-minősítő eljárásban minősített szakmai továbbképzési program alapján.

A továbbképzési kötelezettség teljesítésén kívül 2013. január 1-jétől lehetőség van egyéb módokon is kreditpontgyűjtésre (szakmai szervezeti tagság és szakmai kiadványok).

Az általános kreditpont – minősítési eljárás keretében megszerezhető kreditpontok

A 16 kreditponton felül megszerzett pontokat nem lehet beszámítani a következő évek továbbképzési kötelezettsége teljesítésébe.

Az államháztartás területére vonatkozó átmeneti szabályozás

Az államháztartási területen az átmeneti idő 2016. december 31-éig tart.

Nagyon lényeges, hogy az államháztartási területen csak olyan személy végezhet könyvviteli szolgáltatást, aki a 12 kreditpontot az államháztartási szakterületre minősített továbbképzésen szerzi meg.

Az államháztartási területen szükséges 16 kreditpont belső tartalmára vonatkozó információk

Továbbképzési kötelezettség (12 kreditpont)

Az államháztartási szakterületre vonatkozóan csak olyan továbbképzési program minősíthető a kreditpont-minősítési eljárásban, amely a könyvviteli szolgáltatást végzők nyilvántartását végző szervezet által közzétett minősítési szempontrendszerben meghatározott egységes tematikán alapul.

A tematikát tehát központilag kell meghatározni és a továbbképzést végző akkreditált szervezeteknek erre kell ráépíteniük az előadásokat, konferenciákat.

A 2013. évre vonatkozó kötelező tematika a kormany.hu oldalon található.

Az akkreditált szervezetek – tekintettel az időkorlátra – az esetek többségében a 12 kreditpontra egyben jelölik meg az oktatásaikat, ami a gyakorlatban 1,5 napos elfoglaltságot jelent.

A továbbképzéseknél új elem, hogy a korábbi létszámkorlát is eltörlésre került.

Az akkreditált szervezet a továbbképzés szervezésével és lebonyolításával összefüggésben köteles szolgáltatásokat nyújtani, pl.: a tervezett továbbképzés helyének, időpontjának bejelentése, igazolás kiadása.

Szakmai szervezeti tagság (2 kreditpont)

A kreditpont-minősítő eljárás szempontjából szakmai szervezetnek minősül az a szervezet, amely

– társadalmi szervezet, köztestület, vagy felnőttképzési intézmény akkreditációval rendelkező szervezet;

– az adott továbbképzési év kezdetét megelőzően legalább 2 évvel megkezdte tevékenységét, amelynek során a pénzügyi ágazatba tartozó témakörökben szakmai konzultációk, képzések, szakmai rendezvények szervezését is végzi tagjai számára;

– az általa szervezett szakmai konzultációkon, képzéseken, szakmai rendezvényeken évente legalább 200 különböző, könyvviteli szolgáltatást végző személy jogosult részt venni tagként. Erről a szakmai szervezetnek nyilatkoznia kell;

– évente legalább 5 olyan szakmai konzultációt, képzést, szakmai rendezvényt szervez, amely lehetőséget biztosít a könyvviteli szolgáltatást végző tagok számára a tevékenységük gyakorlása során felmerült kérdések megvitatására.

A kreditpont elismerésének ebben az esetben feltétele, hogy a szakmai szervezet kérje a nyilvántartásba vételt végző szervezettől szakmai szervezetként történő elismerését.

Az így elismert szakmai szervezetnek kell a továbbképzésre kötelezett részére az igazolást kiállítani.

Szakmai kiadvány (2 kreditpont)

A szakmai kiadványok esetében a kreditpont-minősítő eljárásban a kreditpont-megállapítás feltételei a kiadványokat kiadó szervezetek részére a következők:

– a minősítést kérelmezni kell,

– a kiadványokat a releváns szakmai tartalom, az aktualitás, a terjedelem, a tartalom és terjedelem összhangja, valamint az elméleti és gyakorlati jelleg alapján minősítik.

A továbbképzésre kötelezett esetében a kreditpont akkor adható meg, ha

– a természetes személy a kiadvány megvásárlását igazolja. Ez az igazolás az egységes Kormányzati Portálon az erre rendszeresített internetes felületen történik. Ennek adatai:

= név,

= regisztrációs szám,

= a kiadvány vásárlásáról szóló számla másolata;

– a számla akkor fogadható el, ha az a kiadvány egyértelmű beazonosítását lehetővé teszi, valamint tartalmazza a kiadványt felhasználó továbbképzésre kötelezettek nevét és regisztrációs számát;

– a számlán szereplő minősített kiadvány egyes példányai alapján legfeljebb 3 fő továbbképzésre kötelezett részére lehet a kreditpontokat elfogadni.

Szakmai folyóiratoknál a kreditpontérték legalább féléves előfizetés esetére állapítható meg.

Egyéb továbbképzések

Az államháztartási szakterületen a 12 kötelező tematikán alapuló kreditponton túlmenően a 4 kreditpontot nem kötelező szakmai kiadvány megvásárlásával és szakmai szervezeti tagsággal megszerezni. Ezt a 4 kreditpontot meg lehet szerezni más szakterületre vonatkozó képzéssel [pl. vállalkozási, egyéb szervezet (nonprofit)].

A könyvviteli szolgáltatást végzők továbbképzésére irányuló szolgáltatási tevékenységet az a felnőttképzési intézmény-akkreditációval rendelkező szervezet végezhet, amely megfelel a következő főbb feltételeknek:

– rendelkezik legalább 3 éves, pénzügyi, számviteli területen szerzett oktatásszervezési vagy továbbképzési gyakorlattal,

– rendelkezik a tervezett számú továbbképzéshez szükséges, szakmailag felkészült, legalább 3 éves – az adott továbbképzési évet megelőző öt évben megszerzett – pénzügyi, számviteli vagy adózási területen folytatott oktatási gyakorlattal és az oktatott témának megfelelő szakirányú felsőfokú végzettséggel rendelkező oktatói kapacitással,

– rendelkezik a továbbképzés lebonyolításához szükséges tárgyi, technikai feltételekkel, ideértve az oktatással kapcsolatos nyilvántartási rendszert is, valamint

– az akkreditációs eljárás megkezdése előtt, a külön jogszabályban meghatározottak szerint az igazgatási szolgáltatási díjat megfizette.

Egyéb fontosabb információk

Elektronikus képzés feltételei

A továbbképzési program akkor minősíthető, ha az elektronikus képzési rendszer elektronikus naplója által rögzítetten biztosított, valamint a továbbképzésen való részvételkor és azt követő 5 évig ellenőrizhető, hogy a továbbképzésre kötelezett:

– a teljes időtartam alatt részt vett a továbbképzésen,

– a teljes oktatási programot teljesítette,

– az igazolást részére a továbbképzést követő 10 napon belül kiállították.

A továbbképzési kötelezettség alóli felmentések, illetve a továbbképzési kötelezettség elmulasztásának szankciói.

A továbbképzési kötelezettség alóli felmentéshez a természetes személynek kimentési kérelmet kell benyújtania, melyben nyilatkoznia kell, hogy

– minden tőle elvárható lépést megtett a szakmai továbbképzési kötelezettség teljesítése érdekében, és ehhez a nyilatkozathoz csatolja az ezt bizonyító, megalapozó dokumentumokat (pl. orvosi igazolás),

– a kérelmével érintett továbbképzési időszakban, a kimentésre okot adó körülmény felmerülését követően nem végezte a könyvviteli szolgáltatás körébe tartozó feladatok irányítását, vezetését és nem készített éves beszámolókat.

A kimentési kérelmet a továbbképzési évet követő évben március 31-éig lehet benyújtatni a nyilvántartást végző szervezetnél.

Fontos még tudni, hogy a felmentés kizárólag egy évre adható meg, és két egymást követő évre nem fogadható el kérelem.

Ha a továbbképzési kötelezettség teljesítése az adott évben nem történik meg, akkor a természetes személy könyvviteli szolgáltatás végzésére vonatkozó engedélyét vissza kell vonni és ezzel egyidejűleg a nyilvántartásból törölni kell.

A nyilvántartásba vételt végző szervezet a nyilvántartásból történő törléseket a Kormányzati Portálon évente közzéteszi. A törléssel kapcsolatos adatokat 10 évig kell megőrizni.

A nyilvántartásból törölt természetes személy ismételten kérheti a felvételét a nyilvántartásba, ha megfelel az Szt. 151. § (5) bekezdés b) pontjában rögzített feltételeknek.

A kérelem időpontja: az engedély visszavonását követő időpont.

Itt különös figyelemmel kell lenni az Szt. 151. § (5) bekezdés bd) pontjára, mely szerint a kérelem benyújtását megelőző 12 hónapban teljesíteni kell az adott szakterületre vonatkozó továbbképzési kötelezettséget, tehát meg kell szerezni 12 kreditpontot. Ez gyakorlatilag azt jelenti, hogy a törlés előtti évre és az új engedély kiadási időpontjáig a természetes személy nem végezhet könyvviteli szolgáltatást.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.