Választójogi kommentárok

Szerkesztette: Cserny Ákos

Wolters Kluwer • Budapest, 2014

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2014

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

E-mail: info@wolterskluwer.hu

www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: a Wolters Kluwer Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Vajda Krisztina

Felelős szerkesztő: Aszalós Dániel

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: Wolters Kluwer Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 376 2

Termékkód: YEB1516

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Szerzők

dr. Berta Zsolt

Kommentár az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvényhez, Kommentár a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek választásáról szóló 2010. évi L. törvényhez, Kommentár a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény választójogi szabályaihoz, Kommentár a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvényhez

dr. Cserny Ákos          

Kommentár az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvényhez

dr. Péteri Attila

Kommentár a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvényhez

dr. Sári Miklós

Kommentár az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvényhez, Kommentár az Európai Parlament tagjainak választásáról szóló 2003. évi CXIII. törvényhez

Szablics János

Kommentár az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvényhez, Kommentár az Európai Parlament tagjainak választásáról szóló 2003. évi CXIII. törvényhez

Szerkesztő: dr. Cserny Ákos

Lektor: dr. Pálffy Ilona

Kézirat lezárva: 2014. január 15.

© dr. Berta Zsolt, dr. Cserny Ákos, dr. Péteri Attila, dr. Sári Miklós, Szablics János, Budapest, 2014

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2014

A Wolters Kluwer Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

RÖVIDÍTÉSEK JEGYZÉKE

Abtv.

az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény

Btk.

a Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény

EPvjt.

az Európai Parlament tagjainak választásáról szóló 2003. évi CXIII. törvény

IFES

International Foundation for Electoral Systems

Infotv.

az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény

Mötv.

Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény

Mttv.

médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény

Nektv.

a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény

Nemzetközi IDEA          

International Institute for Democracy and Electoral Assistance

Nyilatkozat

A nemzetközi választási megfigyelés alapelveiről és a nemzetközi választási megfigyelők Magatartási Kódexéről szóló Nyilatkozat

OSCE/ODIHR

Office for Democratic Institutions and Human Rights (a Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala)

Övjt.

a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek választásáról szóló 2010. évi L. törvény

Pp.

a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény

Ptv.

a pártok működéséről és gazdálkodásáról szóló 1989. évi XXXIII. törvény

régi Ve.

a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény

Ve.

a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény

Vjt.

az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvény

KOMMENTÁR
AZ ORSZÁGGYŰLÉSI KÉPVISELŐK VÁLASZTÁSÁRÓL SZÓLÓ 2011. ÉVI CCIII. TÖRVÉNYHEZ

BEVEZETÉS

A választójogot Magyarország Alaptörvénye XXIII. cikkének (1) bekezdése alapvető állampolgári alapjogként szabályozza, míg a választási alapelveket a 2. cikk (1) bekezdésében rögzíti. Mindezeket meghaladóan az Alaptörvény egyéb rendelkezéseket nem tartalmaz a választójog vonatkozásában, következésképpen az Országgyűlés feladata, hogy a választásokkal kapcsolatos anyagi és eljárási szabályanyagot megalkossa. Az Országgyűlés e döntési szabadságát csak az Alaptörvény keretei között gyakorolhatja, úgy köteles e rendelkezéseket meghozni, hogy azok az Alaptörvénnyel ne ütközzenek, az abban foglalt alapvető jogot alkotmányellenes módon ne korlátozzanak. A törvényhozó e kötelezettségének eleget téve az országgyűlési képviselőválasztás anyagi jogi szabályait az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvényben (a továbbiakban: Vjt.) rendezte.

Az Országgyűlés

– alapozva Magyarország népképviseleten alapuló törvényhozási hagyományaira;

– garantálva, hogy hazánkban a közhatalom forrása a nép, amely hatalmát elsősorban választott képviselői útján, a választók akaratának szabad kifejezését biztosító választáson gyakorolja;

– biztosítva a választópolgárok jogát az általános és egyenlő választójoghoz, továbbá a közvetlen és titkos szavazáshoz;

– tekintettel arra, hogy a pártok közreműködnek a nép akaratának kialakításában és kinyilvánításában;

– elismerve, hogy a Magyarországon élő nemzetiségek államalkotó tényezők, és Alaptörvényben biztosított joguk az Országgyűlés munkájában való részvétel;

– garantálva továbbá, hogy a határainkon kívül élő magyar állampolgárok a politikai közösség részesei;

az Alaptörvény végrehajtására, az Alaptörvény XXIII. cikk (1), (4) és (6) bekezdése és 2. cikk (1) és (2) bekezdése alapján, a magyar országgyűlési képviselők választásának anyagi jogi szabályairól a következő törvényt alkotja.

1. A választási alapelvek

A választási rendszer demokratizmusának egyik fokmérője, hogy az Alkotmány és alkotmányos jogszabályok deklarálják-e az alábbi, úgynevezett választási alapelveket és megteremtik-e ezek érvényesülésének jogi és szervezeti biztosítékait. (Az alapelvek levezethetők az ENSZ keretében, 1966-ban elfogadott Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya 25. cikkéből is.) Az Alaptörvény négy választási alapelvet határoz meg, melyekre a Vjt. a preambulumában is hivatkozik. Ezek: a választójog általánossága és egyenlősége, valamint a szavazás közvetlensége és titkossága.

2. A választójog általánossága

a) Az alapelv értelmében minden nagykorú magyar állampolgárt – az Alaptörvény XXIII. cikk (4) és (6) bekezdésében meghatározott kivételektől eltekintve – megillet a választójog az országgyűlési képviselőválasztáson.

Az Alkotmánybíróság 6/1991. (II. 28.) AB határozatában megfogalmazott álláspontja szerint – mivel különösen fontos állampolgári jogról van szó – csak igen jelentős elvi indokból korlátozható az általánosság alapelve. Ennélfogva sem kényelmi szempontok, sem áthidalható technikai nehézségekre való hivatkozás, sem pedig a választási eredmény minél rövidebb idő alatt történő nyilvánosságra hozatalára irányuló célkitűzés nem szolgálhat alapul a korlátozáshoz.

A korlátozásnak – az előbbieken túl – természetesen összeegyeztethetőnek kell lennie az Alaptörvény rendelkezéseivel is. Ennek megfelelősen határozza meg Magyarország Alaptörvénye XXIII. cikk (1) és (6) bekezdésében azokat a feltételeket, melyek teljesülése esetén gyakorolható a választójog. Ezek pedig: a politikai közösséghez való tartozás (magyar állampolgárság), meghatározott életkor elérése (nagykorúság), továbbá az a tény, hogy az illető személyt a bíróság a választójog gyakorlásából ne zárja ki.

b) A nagykorúság meglétének követelménye pozitív feltétel. A magyar állampolgárok a nagykorúság elérését követően az országgyűlési képviselők, az Európai Parlament tagjai, valamint a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek választásán is aktív és passzív választójoggal rendelkeznek.

A nagykorúság fogalmát a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 12. §-a, 2014. március 15-től a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény 2:10. §-a bontja ki. Eszerint nagykorú az a személy, aki betöltötte 18. életévét, továbbá az a 18. életévét még be nem töltött kiskorú, aki gyámhatósági engedéllyel házasságot kötött, kivéve, ha a házasságot a bíróság a cselekvőképesség hiánya vagy szükséges gyámhatósági engedély hiánya miatt érvénytelenítette. Egyéb, bíróság által érvényesített érvénytelenségi ok vagy a házasság felbomlása esetén a nagykorúság és annak választójogi következményei megmaradnak.

c) Fontos megjegyezni, hogy az Alaptörvény a korábbi gyakorlattól eltérően nem támasztja a magyarországi lakóhelyet feltételként az országgyűlési választásokon való aktív és passzív választójog gyakorlásához, melynek következtében a magyarországi lakóhellyel nem rendelkező, de magyar állampolgársággal bíró személyek is választók és választhatók. (Hozzátesszük, hogy a legtöbb európai ország már régóta a lakóhelyre való tekintet nélkül garantálja állampolgárainak a parlamenti választójogot.)

A választópolgárok azonos alapon történő joggyakorlását, így az általánosság alapelvének érvényesülését szolgálják a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvényben (a továbbiakban: Ve.) alkalmazott egyes jogintézmények, így például az átjelentkezés, a külképviseleti szavazás, a levélszavazás, illetve a mozgóurnával történő szavazás lehetőségének biztosítása, továbbá a fogyatékossággal élők szavazásának könnyítését biztosító megoldások is.

3. A választójog egyenlősége

Az egyenlő választójog követelménye speciális szabály az általános jogegyenlőségi rendelkezésekhez képest. Az Alaptörvény a XV. cikk (2) bekezdésében rögzíti ugyanis, hogy Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés – így faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel – nélkül biztosítja. Természetesen a diszkrimináció tilalma a választójog területén is alapkövetelmény, de ez csak abban az esetben mérhető, ha azonos jogalanyi körre vonatkoztatjuk. A diszkrimináció tilalmába ütközik az azonos jogalanyi körhöz tartozó személyek indokolatlan és alaptörvény-ellenes módon történő megkülönböztetése. [22/2005. (VI. 17.) AB határozat] Ellenben fel sem merül az alaptörvény-ellenesség kérdése akkor, ha különböző alanyi körre vonatkozóan, eltérő szabályokat rögzít a jogalkotó.

Az egyenlőség alapelvének két oldala van: egyrészt a szavazatok egyenértékűsége, másrészt a szavazatok közel azonos súlya. Az előbbi formai, a második tartalmi oldalról ragadja meg a szavazójog egyenlőségének alapelvét, de komoly gyakorlati jelentősége van annak, hogy kinek hány szavazata van, és egy választókerületben hány választópolgár szavazhat. A tartalmi egyenértékűségre a választókerületeknél, míg a formai szempontokra a szavazásnál térünk ki.

4. A szavazás közvetlensége

Az alapelvből következik, hogy a magyar választópolgárok közvetlenül adják le voksukat, személy vagy testület közbeiktatása, illetőleg áttételes megoldás nélkül, mind az országgyűlési egyéni választókerületek képviselőjelöltjeire, mind pedig az országos listákra. E gyakorlattal szemben a közvetett szavazásra példa az Amerikai Egyesült Államok elnökválasztási gyakorlata, ahol az elnököt a polgárok közvetve, elektorok útján választják. Ugyancsak közvetett választásról beszélhetünk Németországban és Ausztriában, ahol a különböző tartományi parlamentek közvetlenül választott képviselői delegálják a szövetségi parlament tagjainak egy részét.

Nem jelenti a közvetlenség alapelvének sérelmét az a tény, hogy a választások során a választópolgárok a pártok, illetőleg a jelölő szervezetek által összeállított listára szavaznak, és szavazatukkal nem befolyásolhatják a jelöltek listán belüli sorrendjét.

5. A szavazás titkossága

A szavazás titkosságának alapelve – mint a választások tisztaságának egyik legfőbb biztosítéka – azt jelenti, hogy a választópolgár által leadott szavazat tartalma semmilyen körülmények között nem kerülhet nyilvánosságra. A szavazás titkossága a választásokkal szemben támasztott feltétlen érvényesülést kívánó követelmény, azaz korlátozása nem fogadható el. A titkosság követelményének természetesen a szavazás minden formájánál érvényesülnie kell, olyan törvényi biztosítékok mellett, mint például a szavazófülke, lepecsételt urna vagy a szavazóhelyiségben tartózkodók körének szabályozása. A hagyományos, szavazóhelyiségben személyesen történő szavazás esetében azonban lényegesen könnyebb az alapelv biztosítása, szemben a választás egyéb módokon történő gyakorlásánál. A választási szervek feladata az, hogy a jogszabályoknak megfelelően, a titkosság biztosításának követelményét szem előtt tartva alakítsák ki a szavazóhelyiséget, és garantálják a választópolgárok befolyásolástól mentes joggyakorlását.

6. A nemzetiségek parlamenti képviselete

a) A nemzeti és etnikai kisebbségek országgyűlési képviseletének Alkotmányból fakadó szükségességét az Alkotmánybíróság az 1990-es években két döntésében is rögzítette. A 35/1992. (VI. 10.) AB határozatban megállapította, hogy az Országgyűlés jogalkotói feladatát elmulasztva alkotmányellenes helyzetet idézett elő, amikor nem szabályozta a nemzeti és etnikai kisebbségek parlamenti képviseletét. Az Alkotmánybíróság felhívta az Országgyűlést, hogy ezen elmulasztott törvényalkotási kötelezettségének 1992. december 1-ig tegyen eleget. A Testület rögzítette továbbá, hogy a képviselet szükséges előfeltétele annak, hogy a nemzeti és etnikai kisebbségek államalkotó tényezői szerepüket betölthessék, azonban a nemzeti és etnikai kisebbségek általános képviseletének törvényi biztosítása addig, és azt követően még hosszú ideig nem történt meg az Alkotmány rendelkezéseinek megfelelő mértékben és módon. [Lásd erről még a 24/1994. (V. 6.) AB végzést.]

A nemzeti és etnikai kisebbségek parlamenti képviseletének megteremtése az egyik legrégebben fennálló alkotmányos mulasztása volt tehát az Országgyűlésnek, holott a nemzetiségek államalkotó tényező voltának megfogalmazása már az Alkotmány 1989. évi módosítása során megtörtént. Az Alaptörvény ugyanakkor ma már nemcsak a nemzetiségek államalkotó szerepét ismeri el, hanem jogukat is az Országgyűlés munkájában való részvételre. [Alaptörvény 2. cikk (2) bekezdés]

b) A kisebbségek esélyegyenlősége biztosításának eszközeként több nemzetközi dokumentum említi a pozitív diszkriminációs intézkedések lehetőségét. Ilyen például a Faji diszkrimináció valamennyi formájának megszüntetéséről szóló ENSZ egyezmény, a Nemzeti kisebbségek védelméről szóló európai keretegyezmény, a nemzeti, etnikai, vallási vagy nyelvi kisebbségek jogairól szóló ENSZ-deklaráció, az EBESZ Koppenhágai dokumentuma, vagy az Európa Tanács Parlamenti Közgyűléseinek egyes ajánlásai.

Az Európa Tanács Nemzeti kisebbségek védelméről szóló, Strasbourgban, 1995. február 1-jén kelt keretegyezménye alapján Magyarország, mint szerződő ország kötelezettséget vállal arra, hogy megteremti a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek számára azokat a feltételeket, amelyek a kulturális, a társadalmi és a gazdasági életben, valamint a közügyekben – különösképpen az őket érintőkben – való részvételhez szükségesek.

7. A határon túli állampolgárok választójoga

a) Az ország határain túl élő állampolgárok választójogának biztosítása tekintetében Magyarország az utolsók között volt Európában. Az Alaptörvény ígéretet tesz preambulumában arra, hogy hazánk megőrzi az elmúlt évszázad viharaiban részekre szakadt nemzetünk szellemi és lelki egységét. Az Alapvetés D) cikke rögzíti, hogy „Magyarország az egységes magyar nemzet összetartozását szem előtt tartva felelősséget visel a határainkon kívül élő magyarok sorsáért, elősegíti közösségeik fennmaradását és fejlődését, támogatja magyarságuk megőrzésére irányuló törekvéseiket, egyéni és közösségi jogaik érvényesítését, közösségi önkormányzataik létrehozását, szülőföldön való boldogulásukat, valamint előmozdítja együttműködésüket egymással és Magyarországgal”. A XXIII. cikk (1) bekezdése pedig kimondja azt is, hogy „Minden nagykorú magyar állampolgárnak joga van ahhoz, hogy az országgyűlési képviselők, a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek, valamint az európai parlamenti képviselők választásán választó és választható legyen”. Ez utóbbi alaptörvényi rendelkezés tehát jelentős változást jelent, hiszen a korábbi Alkotmány a választásra jogosult magyar állampolgárok körét még az államterületen lakóhellyel rendelkezőkre szűkítette.

b) Az Alaptörvény értelmében magyarországi lakóhely nem feltétele a továbbiakban a választójog gyakorlásának az országgyűlési képviselőválasztás és az országos népszavazás során. Az Alaptörvény XXIII. cikk (4) bekezdése ugyan lehetővé teszi, hogy sarkalatos törvény a választójogot vagy annak teljességét magyarországi lakóhelyhez kösse, azonban a Parlament ezzel a felhatalmazással az országgyűlési választások tekintetében csak az országgyűlési képviselők 2014. évi általános választásának kitűzéséig élt teljes terjedelemben [Vjt. 24. § (3) bekezdés], míg ezt követően a külhoni választópolgárok tekintetében a szavazás jogát a pártlistás szavazásra korlátozta. Mindezzel a hazai szabályozás is reagált – a nemzetközi trendekkel összefüggésben – a választások egyfajta „nemzetköziesedésének” folyamatára.

Kapcsolódó joggyakorlat

22/2005. (VI. 17.) AB határozat Az egyenlő választójog alapelvéből következő alkotmányos követelmény, hogy az egyéni választókerületekben a választásra jogosultak száma a lehető legkisebb mértékben térjen el egymástól.

35/1992. (VI. 10.) AB határozat Az Országgyűlés alkotmányos mulasztását rögzíti a kisebbségek parlamenti képviselete tárgyában.

6/1991. (II. 28.) AB határozat A választójog általánosságának és egyenlőségének korlátozása csak igen jelentős elvi indokból fogadható el és egyeztethető össze az Alkotmánnyal.

2/1990. (II. 18.) AB határozat A titkosság követelményének nem lehet olyan kiterjesztő értelmezést tulajdonítani, hogy a titkosság nem csupán a szavazásra, hanem a választással kapcsolatos valamennyi eljárásra irányadó.

Kapcsolódó jogi szabályozás

Alaptörvény D) cikk, XV. cikk, XXIII. cikk, 2. cikk

Ve.

2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről 2:10. §

2011. évi CLXXIX. törvény a nemzetiségek jogairól

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 12. §

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.