Ujváry Gábor

„Egy európai formátumú államférfi” Klebelsberg Kuno (1875–1932)

Kronosz Kiadó – Magyar Történelmi Társulat

Pécs – Budapest, 2014

Jelen digitális könyv a Kronosz Kiadó gondozásában 2014-ben megjelent kötet változatlan kiadása.

www.digitalpaper.hu

A kötetet szerkesztette:

Vonyó József

A borító Klebelsberg Kunonak az 1920-as évek közepén, ismeretlen személy által készített fotója felhasználásával készült

A kép forrása: Székesfehérvári Püspöki és Székeskáptalani

Levéltár – Fotótár – Ph.127/25.

Kiadja a Virágmandula Kft.

Felelős kiadó: a kft. ügyvezetője

Pécs, 2014

epub ISBN 978 615 5497 22 3

© Ujváry Gábor

© Magyar Történelmi Társulat

© Kronosz Kiadó

Tartalom

Bevezetés

Család és ifjúkor

Hivatali karrier

A miniszterelnökségen

A kultuszminisztérium államtitkára

A forradalmak alatt

A forradalmak után

A belügyminiszter

A kultuszminiszter

A kultúra helyzete Magyarországon 1920-ban

Klebelsberg tudománypolitikája

A közoktatás fejlesztése

Kultúrfölény, neonacionalizmus

Szimbolikus és művészetpolitika

Világválságban

Klebelsberg utóélete

Képjegyzék

Felhasznált irodalom és források

Névmutató

Az ifjú Klebelsberg, 1893 körül

1893-ban ebből a gazdag kultúrájú, de mégiscsak középvárosi miliőből került Klebelsberg, a tehetséges, művelt és ambiciózus fiatalember a nyüzsgő, a világvárosi – egyben 1892-ben a Monarchián belüli székesfővárosi – rangot éppen ekkortájt elnyert fővárosba, Budapestre. Közben azonban volt egy kis kitérő az életében, hiszen – nyilván az apa családjának hagyományai és a katonatiszt nagybácsi unszolása nyomán, erre alkalmatlan fizikuma ellenére – a Monarchia legelőkelőbb katonai intézetébe, a bécsújhelyi (Wiener Neustadt) akadémiára íratták be. Egyáltalán nem volt kedve a tiszti pályához, ráadásul az iskolatársai által említett gyenge testi adottságai is a ráerőltetett szerep ellen hangolták. A család ugyan ragaszkodott volna hozzá, hogy ennek dacára is folytassa tanulmányait, de gyámja, Scherer Kamill végül megszánta őt, s néhány heti tartózkodás után Klebelsberg végül otthagyta az akadémiát, és a budapesti tudományegyetem jog- és államtudományi karára került.[1]

A századfordulón, de részben még a két világháború között is ez volt a Klebelsberghez hasonló társadalmi státuszú keresztény fiatalok jellegzetes továbbtanulási útja. Míg a felsőoktatásban egyre nagyobb arányt képviselő zsidó hallgatók mindenekelőtt a szabad értelmiségi pályákat lepték el, addig a többnyire állami alkalmazást kereső keresztény ifjak főképp a jogi tanulmányokat részesítették előnyben. A mai értelemben vett önkormányzati vagy állami köztisztviselői állások előfeltétele volt ugyanis a jogi végzettség. Ily módon – a magyar felsőoktatás egészségtelen szerkezetét is bizonyítva és az elhibázott keresztény stratégiát is jelezve – az összhallgatóság mintegy egyharmada járt a budapesti vagy a kolozsvári egyetem jogtudományi karára, illetve valamelyik felekezeti jogakadémiára. „Mezei jogászok” sora jutott nagy nehezen diplomához úgy, hogy az előadásokra nem, hanem szinte kizárólag a vizsgákra járt, emiatt aztán az akkor még négyéves kurzust gyakran csak hat–nyolc év alatt teljesítette.[2]

Klebelsberg azonban nem ebbe a típusba tartozott. Az Egyetemi Könyvtár épületében bérelt szobát, szorgalmasan és sokat tanult. Társai többségétől eltérően – mint ahogy halála előtt nem sokkal maga is hangsúlyozta – nem „kutyálkodott” vagy „kávéházazott”, hanem „moderáte” élt.[3] Valószínűleg már ekkor is a rá olyannyira jellemző elhivatottság-tudattal készült a jövendőre, titkon annak nagy feladataira. Sajnos az egyetem akkori iratai 1956-ban megsemmisültek, így nem tudhatjuk pontosan, kiket hallgatott, milyen eredményeket ért el. (Felesége szerint a vizsgáit sorra kitüntetéssel tette le.) Arról viszont biztos tudomásunk van, hogy – sok más tehetős vagy tehetséges fiatalhoz hasonlóan, a külföldi egyetemjárás (peregrináció) nemes hagyományait folytatva – az 1895/96. tanévben ő is eltöltött egy esztendőt a világ akkor legkiválóbbnak ítélt univerzitásán, az 1810-ben alapított berlini egyetemen. Ő családi segítséggel, mások viszont gyakran magyar állami, ún. „utazási” ösztöndíjjal tanultak vagy kutattak Berlinben, akárcsak Klebelsberg, általában két szemeszteren keresztül. Az európai felsőoktatási rendszert a közelmúltig meghatározó – éppen napjainkban feledésre ítélt – humboldti elképzelések alapján szervezett berlini egyetemre a 19. század folyamán egyre több külföldön tanuló magyarországi fiatal iratkozott be. A század utolsó negyedében évente 30 és 50 között ingadozott a számuk. 1890 és 1919 között pedig már összesen 1914 – éves átlagban tehát 66 – magyar állampolgárt jegyeztek be a berlini egyetem anyakönyvébe.[4]

Klebelsbergre Berlinben rendkívüli hatást gyakoroltak az éppen csúcspontján álló, akkor még világelső német tudomány(politika) eredményei, illetve azok a tanárai, akik aktívan részt vállaltak ennek irányításában: a neves közgazdász, Adolf Wagner (1835–1917), valamint a híres protestáns egyháztörténész és tudományszervező, Adolf von Harnack (1851–1930). Rájuk a későbbiekben is gyakran hivatkozott. Általában olyan német kultúrpolitikusokkal együtt emlegette őket, mint a berlini egyetem létrehozásában kulcsszerepet játszó Wilhelm von Humboldt (1767–1835), a porosz egyetempolitikát a nyilvánosság ügyes befolyásolásával és rendkívüli diplomáciai érzékkel irányító Friedrich Althoff (1839–1908), illetve a két kortárs és barát: Friedrich Schmidt-Ott (1860–1956), valamint Carl Heinrich Becker (1876–1933).[5]

Adolf Wagner döntően befolyásolta Klebelsbergnek a népoktatás és az elitképzés fontosságáról vallott elképzeléseit. Berlini tanulóévét felidézve írta 1926 nyarán: „Egyszer garden-partyra voltam [Wagner] villájába híva, ő elbeszélgetett velem arról a közgazdasági dolgozatról, amelyet egy héttel azelőtt szemináriumában olvastam föl, a magyar mezőgazdaság akkori válságáról. Wagner igen jóakaratú, de mégis nyíltszemű kritikus volt és azt kifogásolta a dolgozatomban, hogy a magyar mezőgazdaság nehéz helyzetének okait kizárólag gazdasági téren kerestem, és nem tértem ki arra a kérdésre, hogy a magyar munkástömegeknek milyen magas a művelődési színvonaluk és arra a kérdésre sem, hogy a mezőgazdasági tudományok, különösen az agrokémia terén rendelkezünk-e olyan legmagasabb értelemben vett szakemberekkel, akik tudásukkal a magyar munka hatályosságát meg tudnák hatványozni? [...] Mélyen emlékezetembe vésődtek nagy mesteremnek szavai. Emelni kell a magyar dolgozó tömegek értelmi színvonalát, ma még sokkal inkább, mint a múlt század kilencvenes éveinek az elején és szisztematikusan nevelni kell minden téren elsőrangú szakembereket, akiknek az a hivatásuk, hogy közgazdasági vezérkara legyenek a magyar termelésnek. Ez kultúrpolitikámnak – hogy egy másik nagy Wagner szavával éljek – a leitmotívja [vezérmotívuma].”[6]

A japán diákokkal kapcsolatos berlini tapasztalatai későbbi elitnevelési politikáját, a külföldi intézetek alapítását előlegezték. Miként azt az erről szóló törvény indokolásában 1927-ben írta: „[...] bámulattal töltött el az a szorgalom, amelyet a japán hallgatóknál tapasztaltam. Mikor megkérdeztem őket, bírják-e a napi 12–14 óra megfeszített szellemi munkát, azt válaszolták, hogy ők akkor még a szegény japán állam ösztöndíjaival tanultak külföldön s ezért ők úgy érzik, hogy egyenesen megrabolnák hazájukat, ha minden idegszáluk végső megfeszítésével nem dolgoznának. Magam is azt adtam erkölcsi útravalóul külföldre menő ösztöndíjasainknak, hogy a magyar haza, a magyar föld legnemesebb terményét, búzáját adja el a külföldön, hogy kiváló tehetségű fiainak külföldi iskolázását lehetővé tegye és meglopja hazáját az, aki az idegenben nem fordítja minden erejét tudásának tökéletesítésére.”[7]

Klebelsberg berlini esztendeje, ott szerzett benyomásai tehát rendkívül fontosak voltak későbbi pályája szempontjából is. Hazatérve még egy esztendőn át, az 1896/97. tanév végéig járt a jogi karra, ekkor szerezte meg az abszolutóriumot, és így végezte el az akkoriban szokásos négy tanéves egyetemi kurzust. Az 1897 ősze és 1898 koratavasza közötti életéről nagyon keveset tudunk. A nyilván önmaga szolgáltatta adatok alapján összeállított országgyűlési almanach szerint Berlin után a müncheni egyetemen, majd a párizsi Sorbonne-on is tanult, erre vonatkozóan azonban semmi bizonyítékunk sincs.[8] Elképzelhető persze, hogy néhány héten vagy hónapon át ezeknek a híres univerzitásoknak az előadásait is látogatta. Az viszont bizonyos, hogy 1898. március 2-án a budapesti tudományegyetemen az államtudományok doktorává avatták.  Doktori szigorlati jegyzőkönyve szerint: „1895. június 19. az első államtud.[ományi] szigorlaton a magyar közjogból, jogbölcseletből – nemzetközi joggal –, politikából, egyházjogból úgy felelt, hogy szigorlatát egyhangúlag elfogadtuk és egyhangúlag megdicsértük. [...] 1898. febr. 25. a II. államt.[udományi] szigorlaton a gazd.[aság] és pénzügytan, statisztika, közig. és p.[énz] ü.[gyi] jogból úgy felelt, hogy szigorlatát egyhangúlag elfogadtuk s szótöbbséggel megdicsértük.”[9]

Klebelsberg a doktori cím elnyerésével részben révbe ért. Maga mögött hagyta a számára korántsem játszadozással, diákcsínyekkel és kicsapongásokkal teli gyermek- és ifjúkort. Elsőre ő is azt az utat választotta, mint oly sok nemesi származású, egyetemet végzett kortársa: a biztos állásnak tartott, nyugdíjra is jogosító állami hivatalt. Emlékezései szerint: „[...] Boné Géza fejérmegyei alispán házában találkoztam [a miniszterelnökkel,] Bánffy Dezsővel. Bemutattak neki mint szorgalmas, törekvő fiatalembert. Azt mondta, éppen ilyen emberre van szüksége: bevitt a miniszterelnökségre.”[10]

Új fejezet kezdődött tehát az életében. A családi háttér, a fehérvári középiskola, a felsőfokú tanulmányok – különösen a berlini esztendő – emlékei azonban kitörölhetetlenül belévésődtek, és nagyban befolyásolták további életpályáját. Ez ugyan a szokásos módon indult, ám Klebelsberg tehetsége és ambíciói révén végül egészen másként végződött, mint a hozzá hasonló társadalmi helyzetűek többsége esetében.

Felhasznált irodalom és források

Rövidítések jegyzéke

AA PA           AuswärtigesAmt, PolitischesArchiv (Berlin)

ELTE Lt         Eötvös Loránd Tudományegyetem Levéltára

GStA  Geheimes Staatsarchiv Preußischer Kulturbesitz (Berlin)   

MNL, MOL    Magyar Nemzeti Levéltár Magyar Országos Levéltára

OSZK Országos Széchényi Könyvtár

ÖStA, AdR, NPA      Österreichisches Staatsarchiv, Archiv der Republik, Neues Politisches Archiv

ÖStA, HHStA           Österreichisches Staatsarchiv, Haus-, Hof und Staatsarchiv

Források

AA PA           Gesandschaft Budapest

GStA  Becker-Nachlass, PK VI. HA, Nl C.H. Becker, 5754: Klebelsberg

MNL, MOL    K 27, Minisztertanácsi jegyzőkönyvek

    K 428, MTI            (elérhető a Magyar Országos Levéltár, illetve a Ma-

   „Kőnyomatos hírek”           gyar Távirati Iroda honlapján is)

       P 1006 (2257), A Farkas (őri) család iratai 1760–1929

OSZK             Analekta 10.583, Keczán Livius információi Wekerle Sándorról, Gaál Gasztonról és Klebelsberg Kunóról, [Lakatos Déneshez], [1934.] Analekta 10.582, Kisteleki Károly információi Wekerle Sándorról, Gaál Gasztonról és Klebelsberg Kunóról, [Lakatos Déneshez] 1934.

       Fond 15. (Hóman Bálint hagyatéka)

       Levelestár

ÖStA, AdR, NPA      Liasse Ungarn

ÖStA, HHStA           Ministerium des Äußern, Administrative Registratur F 47, Paßwesen und Reisesachen 1808–1918

Klebelsberg munkái

KLEBELSBERG 1927         Klebelsberg Kuno beszédei, cikkei és törvényjavaslatai, 1916–1926. Athenaeum, Budapest, 1927.

KLEBELSBERG 1928         Klebelsberg Kuno: Neonacionalizmus. Athenaeum, Budapest, 1928.

KLEBELSBERG 1929         Klebelsberg Kuno: Küzdelmek könyve. Athenaeum, Budapest, 1929.

KLEBELSBERG 1930         Klebelsberg Kuno: Jöjjetek harmincas évek! Athenaeum, Budapest, 1930.

KLEBELSBERG 1931         Klebelsberg Kuno: Világválságban. Athenaeum, Budapest, 1931.

KLEBELSBERG 1933         Klebelsberg Kuno: Utolsó akkordok. Athenaeum, Budapest, 1933.

Szakirodalom

ABLONCZY 2005    Ablonczy Balázs: Teleki Pál. Osiris, Budapest, 2005.

ALMANACH 1920–1922    Nemzetgyűlési almanach 1920–1922. A nemzetgyűlés tagjainak életrajzi adatai. Szerk. Vidor Gyula. Magyar lap- és könyvkiadó, Budapest, 1921.

ALMANACH 1931–1936    Magyar országgyűlési almanach. Ötszáz magyar élet 1931–1936. Szerk. Lengyel László – Vidor Gyula. Globus Ny., Budapest, 1931.

BAJCSY-ZSILINSZKY 1931         Bajcsy-Zsilinszky Endre: Nemzeti radikalizmus. Stádium, Budapest, 1931.

BARCZA 1994          Barcza György: Diplomataemlékeim 1911–1945. Magyarország volt vatikáni és londoni követének emlékirataiból. 1–2. köt. Összeáll., szerk. Antal László. Európa–História, Budapest, 1994.

BERTA 2007 Berta Annamária: Klebelsberg Kunó fiatal évei Székesfehérváron. Szabadpart, 2007/1–2. (http://www.kodolanyi.hu/nevelestortenet/?act=menu_tart&rovat_mod=archiv&eid=35&rid=2&id=270; letöltve: 2012. április 10.)

BERNICS 1994         Bernics Ferenc: A Julián akció. Egy „magyarságmentő egyesület” tevékenysége Horvátországban és Bosznia-Hercegovinában és a jelen, 1904–1992. Baranya Megyei Könyvtár, Pécs, 1994.

BERZEVICZY 1928 Nemzeti szellem – nemzeti kultúra. [Berzeviczy Albert hozzászólása a neonacionalizmus-vitához.] Budapesti Szemle, 1928. 208. köt. 604. sz. 429–431.

BETHLEN 1933        Bethlen István gróf beszédei és írásai. 1–2. köt. Genius, Budapest, 1933.

BETHLEN 1939        Bethlen Margit: Klebelsberg Kunó. Pesti Hírlap, 1939. május 9.

BETHLEN 1972        Bethlen István titkos iratai. Az iratokat sajtó alá rendezte, a bevezetőt és a magyarázatokat írta Szinai Miklós – Szűcs László. Kossuth, Budapest, 1972.

BETHLEN 2000        Bethlen István: Válogatott politikai írások és beszédek. Szerk. és az utószót írta Romsics Ignác. Osiris, Budapest, 2000.

BETHLEN 2014        Gróf Bethlen István és kora. Osiris, Budapest, 2014.

BORONKAI 2003    Boronkai Szabolcs: Az 1921. évi soproni népszavazás a korabeli sajtó tükrében. 1–2. rész. Soproni Szemle, 2003/1–2. 3–19. és 124–142.

BUDAPESTI CZÍM  1899–1910     Budapesti Czim- és Lakásjegyzék, 11–22. évfolyam, 1899–1910. Franklin, Budapest, 1899–1910.

BUDAY 1921            Buday László: A megcsonkított Magyarország. Pantheon, Budapest, 1921.

BUDAY 1923            Buday László: Magyarország küzdelmes évei. A megcsonkított Magyarország ujradolgozott második kiadása. Szerző, Budapest, 1923.

BÜKY 2014   Büky Orsolya: A Magyar Corvin kitüntetés története. Kézirat.

CSÁNK 1928 Csánk Endre: Kétmillió magyar palánta kertésze. Négyszemközt gróf Klebelsberg Kunóval. Pesti Napló, 1928. máj. 27. 13.

CSITÁRY 2013         Csitáry G. Emil: Emlékiratok. Szerk. és jegyzetekkel ellátta Csurgai Horváth József. Székesfehérvár Megyei Jogú Város Levéltára, Székesfehérvár, 2013.

CSURGAI 2014        Csurgai Horváth József: Székesfehérvár urbanizációja. A városfejlődés a kiegyezés korában. Osiris, Budapest, 2014.

DEBRECEN 2012     A debreceni egyetem története 1912–2002. Szerk. Orosz István (főszerk.) és ifj. Barta János. Debreceni Egyetemi Kiadó, Debrecen, 2012.

DEMETER 2013       Demeter Zsófia: Egy hajdani nagybirtok. A munkaerő, a szántóföldi növénytermesztés és az állattenyésztés herceg Batthyány Fülöp enyingi uradalmában (1806–1870). Ráció, Budapest, 2013.

DÉNES 1929 Dénes Zsófia: Beszélgetés Klebelsberg miniszterrel a csöndes hidegkuti villában, a mai magyar ifjúság jövőjéről, kilátásairól, erényeiről és hibáiról. A Reggel, 1929. szept. 3. 5–6.

DEVICH 1990           Devich Andor: A szegedi Tudományegyetem története 1921–1944. I. JATE Kiadó, Szeged, 1990.

DOMANOVSZKY 1942      Domanovszky Sándor: Emlékezés gróf Klebelsberg Kunó elnökségére. Századok, 1942/9–10. 384–406.

DRABANCZ 2007    Drabancz M. Rórbert: Disputák a kulturális igazgatásról. Az 1920-as évek második felének sajtónyilvánosságában. Doktori (PhD) értekezés. Debreceni Egyetem BTK, 2007. https://dea.lib.unideb.hu/dea/bitstream/handle/2437/85756/ertekezes.pdf;jsessionid=BB3090E309DCCD544906783A7F021733?sequence=5; letöltve: 2014. augusztus 10.)

ELTE 2003     Az Eötvös Loránd Tudományegyetem története 1635–2002. Szerk. Szögi László. ELTE Eötvös Kiadó, Budapest, 2003.

ESZES 1997   Eszes Máté: Híres bajvívások, hírhedt párbajok. Móra, Budapest, 1997.

FARKAS 1933          Farkas Zoltán: Gróf Klebelsberg Kunó képzőművészeti politikája. Nyugat, 1933/5. 321–324.

FELKAI 2004            Felkai László: Portrék a dualizmus korának kultuszminisztereiről. Balassi Bálint Intézet, Budapest, 2004.

FOGARASSY 1971  Fogarassy László: A soproni népszavazás. Soproni Szemle, 1971/4. 335–347.

FÖLDVÁRI–VON   LEEWEN 2008          Földvári Péter – Bos von Leewen: A magyar lakos  ság általános iskolázottságának becslése, 1920–2006. Statisztikai Szemle, 2008/10–11. 995–1005.

GLATZ 1969 Glatz Ferenc: Klebelsberg tudománypolitikai programja és a magyar történettudomány. Századok, 1969/5–6. 1176–1200.

GLATZ 1988 Glatz Ferenc: Nemzeti kultúra – kulturált nemzet 1867–1987. Zrínyi, Budapest, 1988.

GLATZ 1990a           Glatz Ferenc: Történetírás korszakváltásban. Tanulmányok. Gondolat, Budapest, 1990.

GLATZ 1990b           Tudomány, kultúra, politika. Gróf Klebelsberg Kuno válogatott beszédei és írásai. Vál., az előszót és a jegyzeteket írta Glatz Ferenc. Európa, Budapest, 1990.

GYÁNI–KÖVÉR 1998        Gyáni Gábor – Kövér György: Magyarország társadalomtörténete a reformkortól a második világháborúig. Osiris, Budapest, 1998.

GYURGYÁK 2001   Gyurgyák János: A zsidókérdés Magyarországon. Politikai eszmetörténet. Osiris, Budapest, 2001.

HÁRS 1966    Hárs József: A soproni munkás turisták története. Soproni Szemle, 1966/1. 1–14.

HAT ÉVSZÁZAD 1994       Hat évszázad magyar egyetemei és főiskolái. Szerk. Szögi László. Művelődési és Közoktatási Minisztérium, Budapest, 1994.

HEGEDŰS 1933       Hegedűs István: Julián Iskola-Egyesület. Néptanítók Lapja és Népművelési Tájékoztató, 1933. 20. és 23. sz. 738–740. és 869–873.

HIRATA 1993           Hirata Takesi: A bethleni konszolidáció jellege a nemzetközi szakirodalom tükrében. Valóság, 1993/11. 54–66.

HUBAI 2001 Hubai László: Magyarország választási atlasza 1920–2000. I–III. köt. Napvilág, Budapest, 2001.

HUNGARIA 1938    Hungaria. Szent István király emlékezetére 1938. Magyar Statisztikai Szemle, 1938. május.

HUSZTI 1942            Huszti József: Gróf Klebelsberg Kunó életműve. Magyar Tudományos Akadémia, Budapest, 1942.

JUHARI 1985            Juhari Zsuzsa: Pisztollyal, karddal, ököllel. Párbajok 1922-ben. História, 1985/3. (http://www.tankonyvtar.hu/en/tartalom/historia/85-03/ch06.html; letöltve: 2014. szeptember 5.)

KARÁCSONY 1985 Karácsony Sándor: A magyar észjárás. Magvető, Budapest, 1985.

KEREPESZKI 2005  Kerepeszki Róbert: A numerus clausus 1928. évi módosításának hatása Debrecenben. Múltunk, 2005/4. 42–75.

KEREPESZKI 2010  Kerepeszki Róbert: A levente mozgalom. Rubicon, 2010/4–5. 9–17.

KINCSES NAGY 1991        Kincses Nagy Éva: A turáni gondolat. In: Őstörténet és nemzettudat 1919–1931. Szerk. Kincses Nagy Éva. JATE Magyar Őstörténeti Kutatócsoportja – Balassi Kiadó, Szeged – Budapest, 1991.

KLEBELSBERG EMLÉKEZETE 1938     Gróf Klebelsberg Kunó emlékezete. A gr. Klebelsberg Kunóról szóló emlékbeszédek és megemlékezések 1932–1938. Egyetemi Ny., Budapest, 1938.

KLEBELSBERGNÉ1992     Klebelsberg Kunóné: Életutunk. Gróf Klebelsberg Kunóné visszaemlékezései. A bevezetőt írta, a szöveget jegyzetekkel ellátta és sajtó alá rendezte Máriaföldy Márton. Kereszténydemokrata Néppárt Szeged-városi szervezete, Szeged, 1992.

KLEBELSBERG 2008         A legnagyobb álmú magyar kultuszminiszter. Klebelsberg Kuno kora és munkássága. Szerk. Miklós Péter. Belvedere, Szeged, 2008.

KORNIS 1927           Kornis Gyula: Magyarország közoktatásügye a világháború óta. Magyar Peadagogiai Társaság, Budapest, 1927.

KORNIS 1928           Kornis Gyula: Kultúra és politika. Tanulmányok. Franklin-Társulat, Budapest, 1928.

KOVÁCS 2012         Kovács Dávid: Klebelsberg neonacionalizmusa. Rubicon, 2012/9–10. 23–27.

KOVÁCS I. 1978      Kovács I. Gábor: Az értelmiségi keresetek változása (1920–1975). In: Értelmiségiek, diplomások, szellemi munkások. Szociológiai tanulmányok. Szerk. Huszár Tibor. Kossuth, Budapest, 1978. 227–259.

KOVÁCS I. 2012      Diszkrimináció emancipáció – asszimiláció diszkrimináció. Magyarországi egyetemi tanárok életrajzi adattára 1848–1944. Zsidó és zsidó származású egyetemi tanárok. Szerk. Kovács I. Gábor. ELTE Eötvös Kiadó, Budapest, 2012.

KOVÁCS M. 2012    Kovács M. Mária: Törvénytől sújtva. A numerus clausus Magyarországon. Napvilág, Budapest, 2012.

KÖZGAZDASÁGI ALMANACH A budapesti kir. magyar tudományegyetem Közgazdaságtudományi Kar almanachja (1920/21 tanév, illetve 1921/22 tanév) Tudományegyetemi Ny. Budapest, 1922., illetve 1923.

KUNFI 1917  Kunfi Zsigmond: Kultúrkép 1917-ből. Népszava, 1917 febr. 17. 8.

LACKÓ 1994            Lackó Miklós: Akadémia és szellemi élet az 1920-as években. In: A tudománytól a tömegkultúráig. Művelődéstörténeti tanulmányok 1890–1945. Szerk. Lackó Miklós. MTA Történettudományi Intézet, Budapest, 1994. 56–65.

LADÁNYI 1994       Ladányi Andor: A numerus clausus-törvény 1928. évi módosításáról. Századok, 1994/6. 1117–1148.

LADÁNYI 2000       Ladányi Andor: Klebelsberg felsőoktatási politikája. Argumentum, Budapest, 2000.

LUKINICH 1938      Lukinich Imre: Gr. Klebelsberg Kuno emlékezete. Budapesti Szemle, 1938. 251. köt. 732. sz. 230–236.

MAGYAR NÉPOKTATÁS 1928    Magyar népoktatás. Vallás- és Közoktatásügyi Minisztérium, Budapest, 1928.

MAGYAR TUDOMÁNY POLITIKA 1927          A magyar tudománypolitika alapvetése. Szerk. Magyary Zoltán. Tudományos Társulatok és Intézmények Országos Szövetsége, Budapest, 1927.

MAKKAI 2003         Makkai Béla: Végvár vagy hídfő? Az idegenben élő magyarság nemzeti gondozása Horvátországban és Bosznia-Hercegovinában, 1904–1920. Lucidus, Budapest, 2003.

MAKKAI 2012         Makkai Béla: Klebelsberg nemzetpolitikai koncepciója a dualista korszakban. Rubicon, 2012/9–10. 10–13.

MAKKAI 2013         Makkai Béla: Bosznia-Hercegovina mint magyar kivándorlási, avagy expanziós célterület. Pro Minoritate, 2013/1. 135–146.

MARGITAI 1911      Margitai József: A szlavóniai magyarok és a Julián-Egyesületi iskolák. Magyar Paedagógia, 1911. 478–488.

MÓRA 1981  Móra Ferenc: Kultúrfölény. In: Uő.: Hannibál föltámasztása. Ezek az évek 1914–1933. Szépirodalmi, Budapest, 1981.

MÓRA 1989  Móra László: Az Országos Természettudományi Tanács és Alap működése (1926–1944). Technikatörténeti szemle 17. (1988–89) 177–193.

MÓRA 1991  Móra László: A Széchenyi Tudományos Társaság és a magyar természettudományi és technikai kutatások. Technikatörténeti szemle 18. (1990–1991) 63–78.

MTA 1975      A Magyar Tudományos Akadémia másfél évszázada 1825–1975. Főszerk.: Pach Zsigmond Pál. Akadémiai, Budapest, 1975.

ORMOS 2000            Ormos Mária: Egy magyar médiavezér: Kozma Miklós. Pokoljárás a médiában és a politikában (1919–1941). I–II. köt. PolgART, Budapest, 2000.

ORSZÁGGYŰLÉS   Országgyűlési dokumentumok (benne a nemzetgyűlések és az országgyűlések képviselőházának, illetve felsőházának naplóival, irományaival): http://mpgy.ogyk.hu/

RENDELETEK TÁRA         Rendeletek Tára: http://www3.arcanum.hu/rendtar/opt/a090217.htm?v=pdf&a=start

PALLÓ 2002 Palló Gábor: Német tudományos modell Magyarországon: Klebelsberg tudományos rendszere. Magyar Tudomány, 2002/11. 1462–1473.

PALLÓ 2007 Palló Gábor: Klebelsberg Kuno: Politikus kultuszminiszter. Magyar Tudomány, 2007/12. 1619–1628.

PÁRTPROGRAMOK 1991  Magyarországi pártprogramok. Szerk. Gergely Jenő, Glatz Ferenc, Pölöskei Ferenc. Kossuth, Budapest, 1991.

PETRI 1937   Petri Pál: A Julián-Egyesület története. 33 év küzdelme és munkája. Stephaneum, Budapest, 1937.

POLZER-HODITZ 1929      Polzer-Hoditz, Arthur Graf: Kaiser Karl. Aus der Geheimmappe seines Kabinettschefs. Amalthea, Zürich – Leipzig – Wien, 1929.

PORNÓI 2001           Pornói Imre: A népiskola a két világháború közötti magyar kultúrpolitikában In: Radnainé Szendrei Julianna (szerk.): Ezredforduló, műveltségkép, kisgyermekkori nevelés. Trezor, Budapest, 2001. 156–164.

PÓTÓ 2014    Pótó János: Szoborkeringő. In: A Nemzet főtere. Főszerk.: Ablonczy Bálint. Országgyűlés Hivatala, Budapest, 2014. 24–35.

PUKÁNSZKY– NÉMETH 1996     Pukánszky Béla – Németh András: Neveléstörténet. Nemzeti Tankönyvkiadó, Budapest, 1996.(http://mek.oszk.hu/01800/01893/html/; letöltve: 2013. szeptember 10.)

PÜSKI 2006   Püski Levente: A Horthy-rendszer (1919–1944). Pannonica, Budapest, 2006.

RAVASZ 1933          Ravasz László: Mátyás király hagyatéka. Budapesti Szemle, 1933. 229. kötet, 666. szám, 230–238.

REISZIG 1898          ifj. Reiszig Ede: Vasvármegye nemes családai. In: Vasvármegye. Szerk. Borovszky Samu. Apolló, Budapest, 1898.

REISZIG 1912          Reiszig Ede: Torontál vármegye nemes családai. In: Torontál vármegye. Szerk. Borovszki Samu. Országos Monografia Társaság, Budapest, 1912.

ROMSICS 1982        Romsics Ignác: Ellenforradalom és konszolidáció. A Horthy-rendszer első tíz éve. Gondolat, Budapest, 1982.

ROMSICS 2008        Romsics Ignác: Félperifériától a félperifériáig. A magyar gazdaság 20. századi teljesítménye. Rubicon, 2008/2–3. 4–17.

ROMSICS 1999        Romsics Ignác: Bethlen István. Politikai életrajz. Második, átdolgozott kiadás. Osiris, Budapest, 1999.

ROMSICS 1999b      Romsics Ignác: Magyarország története a XX. században. Osiris, Budapest, 1999.

SAÁD 2000   Magyary Zoltán. Vál., s. a. r., a bevezetést és a jegyzeteket írta Saád József. Új Mandátum, Budapest, 2000.

SARKADY 2001      Ifj. Sarkady Sándor: A Nyugat-Magyarországi Liga (Egy területvédő szervezet tevékenysége 1919–1922 között). Soproni Szemle, 2001/1. 34–57.

SARNYAI 2012        Sarnyai Csaba Máté: Ki gyakorolja a főkegyúri jogot? Serédi Jusztinián prímási kinevezése. Rubicon, 2012/9–10. 32–35.

SIPOS 2012   Sipos József: Az Egységes Párt 1922-es választási programja. Aetas, 2012/2. 76–85.

SIPOS 2013.  Sipos József: A földkérdés. Rubicon, 2013/12. Onlineplusz (http://www.rubicon.hu/magyar/oldalak/onlineplusz_2013_evfolyam/; letöltés: 2014. augusztus 13.)

SOMOS 2003 Somos Róbert: Filozófia és politika Kornis Gyula munkásságában. Valóság, 2003/2. 63–78.

SURÁNYI 1928        Surányi Miklós: Neonacionalizmus. Gróf Klebelsberg Kuno összegyűjtött újságcikkei 1928. Napkelet, 1928. augusztus 1. 303–308.

STATISZTIKA 1933 Magyar statisztikai zsebkönyv I. évf. Szerk. és kiadja a m. kir. Központi Statisztikai Hivatal. Pátria, Budapest, 1933.

SZABÓ 1936 Szabó Dezső: Kultúrfölény és kultúrpolitika. Szabó Dezső füzetek, 19–20, 1936. július.

SZABÓ 1993 Szabó Miklós: A Klebelsberg-legenda. Kritika, 1993/12. 29–31.

SZABÓ 2011 Szabó Attila: Klebelsberg Kuno kultúrgeográfiai stratégiája a területi revízió szolgálatában. Tér és Társadalom, 2011/2. 223–236.

SZABÓ 2013 Szabó Lajos: Klebelsberg a sportminiszter. In: Egy korszak történelmi traumák között. Kultúra és műpártolás 1920–1944. Magyar Vidéki Múzeumok Szövetsége, Budapest, 2013. 96–103.

SZEGED 1994           Szeged története. 4. köt. Szerk. Serfőző Lajos. Somogyi Könyvtár, Szeged, 1994.

SZÉKELYNÉ 1992   Székelyné Kőrösi Ilona: Tanyai iskolaépítési akció Kecskeméten 1926-ban. Cumania 13. Kecskemét 1992. 303–342.

SZÖGI 2001  Szögi László: Magyarországi diákok németországi egyetemeken és főiskolákon 1789–1919. ELTE Levéltára, Budapest, 2001.

SZÜCS 2001  Szücs György: A történelem díszletei között – Világnézeti pesszimizmus és szellemi útkeresés az 1920-as években. In: Árkádia tájain. Szőnyi István és köre 1918–1928. Szerk. Jávor Anna – Zwickl András. Magyar Nemzeti Galéria, Budapest, 2001. 11–20.

TARCZAY 1918       Tarczay Erzsébet: Magyar iskolák Horvát-Szlavonországban. Magyar Paedagógia, 1918. 99–115.

T. KISS 1982 [T.] Kiss Tamás: Klebelsberg ideológiája és szervezőmunkája beszédei, cikkei tükrében. Kultúra és Közösség, 1982/4. 3–15.

T. KISS 1999 T. Kiss Tamás: Klebelsberg Kuno. Vál., s.a.r., a bevezetést és a jegyzeteket írta T. Kiss Tamás. Új Mandátum, Budapest, 1999.

THIENEMANN 2010           Thienemann Tivadar: Az utókor címére. Életrajzi feljegyzések. Pro Pannonia Kiadói Alapítvány, Pécs, 2010.

TISZA 1937   Gróf Tisza István összes munkái. Hatodik kötet. MTA, Budapest, 1937.

TOMKA 2011            Tomka Béla: Gazdasági változások és a fogyasztás alakulása a huszadik századi Magyarországon. In: A mi 20. századunk. Szerk. Kovács Kiss Gyöngy–Romsics Ignác. Komp-Press–Korunk, Kolozsvár, 2011. 101–179.

TORMAY 2009         Tormay Cécile: Bujdosó könyv. Lazi, Szeged, 2009.

TŐKÉCZKI 1990      Tőkéczki László: Konzervatív reform a legkorszerűbb eszközökkel. Klebelsberg Kuno. Valóság, 1990/2. 48–63

TÓTH 2004    Tóth Imre: A németség helye és megítélése Sopronban 1918 és 1941 között. Soproni Szemle, 2004/3. 219–241.

TÓTH 2006    Tóth Imre: A nyugat-magyarországi kérdés 1922–1939. Diplomácia és helyi politika a két világháború között. Győr–Moson–Sopron Megye Soproni Levéltára, Sopron, 2006.

UJVÁRY1996           Ujváry Gábor: Tudományszervezés – történetkutatás – forráskritika. Klebelsberg Kuno és a Bécsi Magyar Történeti Intézet. Győr–Moson–Sopron Megye Győri Levéltára, Győr, 1996.

UJVÁRY 2011          Ujváry Gábor: Két dudás egy csárdában. Hóman Bálint és Gerevich Tibor barátságának első évei. In: Történelmi átértékelés. Hóman Bálint a történész és a politikus. Szerk. Ujváry Gábor, a szerk. munkatársa Csurgai Horváth József. Ráció, Budapest, 2011. 165–201.

UJVÁRY 2013          Ujváry Gábor: Kulturális hídfőállások. A külföldi intézetek, tanszékek és lektorátusok szerepe a magyar kulturális külpolitika fejlődésében. Ráció, Budapest, 2013.

UJVÁRY 2013b        Ujváry Gábor: Kultúrfölény és neonacionalizmus. Klebelsberg Kuno és Tormay Cécile kapcsolata. In: Tormay Cécile-emlékkonferencia. Szerk. Kollarits Krisztina. Magyar Művészeti Akadémia, Budapest, 2013, 147–176.

UJVÁRY 2013C       „A legnagyobb álmú magyar kultuszminiszter”, gróf Klebelsberg Kuno. Vál. és szerk. Ujváry Gábor. Kairosz, Budapest, 2013.

UJVÁRY–VERTEL 2014    Ujváry Gábor – Vertel Beatrix: Kultúra nélkül nincs Magyarország. Klebelsberg Kuno. Árgyélus, Budapest, 2014.

UNGVÁRY, 2013     Ungváry Krisztián: A Horthy-rendszer mérlege. Diszkrimináció, szociálpolitika és antiszemitizmus Magyarországon 1919–1944. Második, javított kiadás. Jelenkor – OSzK, Pécs – Budapest, 2013.

VAJDA 2014 Vajda Tamás: A szegedi Dóm-tér kialakítása és koncepciójának jelentősége. Kézirat.

VIDA 2011    Magyarországi politikai pártok lexikona 1846–2010. Főszerk. Vida István. Gondolat – MTA–ELTE Pártok, Pártrendszerek, Parlamentarizmus Kutatócsoport, Budapest, 2011.

VONYÓ 2014           Vonyó József: Gömbös Gyula. Napvilág, Budapest, 2014.

VÖRÖS 2010 Vörös Géza: Klebelsberg Kuno és az Országos Magyar Gyűjteményegyetem. Levéltári Szemle, 2010/2. 21–50.

WETTSTEIN 2014    Wettstein János: A Magyar Békeküldöttség politikai naplója. Rubicon 2014/6. Onlineplusz,  (http://www.rubicon.hu/magyar/oldalak/wettstein_janos_a_magyar_bekekuldottseg_politikai_naploja/; letöltés: 2014. augusztus 30.)

ZIMÁNYI 2012        Zimányi (Györgyi) Magdolna: A Pittsburghi Egyetem Györgyi Dénes által tervezett magyar terme. Magyar Szemle, 2010/5–6. 136–154.

ZINNER 1989           Zinner Tibor: Az ébredők fénykora 1919–1923. Akadémiai, Budapest, 1989.

Névmutató

Aba-Novák Vilmos

Ádám Lajos

Ady Endre

Albrecht, Habsburg főherceg

Alföldi András

Almásy Dénes

Althoff, Friedrich

Amette, Léon-Adolphe

Andrássy Gyula, ifj.

Anghelescu, Constantin

Angyal Dávid

Antal István

Apponyi Albert

Apponyi Sándor

Árkay Bertalan

Artner Edgár

Asztalos Miklós

Bajcsy-Zsilinszky Endre

Bakay Lajos

Balogh Jenő

Bánffy Dezső

Bangha Béla

Barabás Samu

Baranyai Jusztin

Barcza György

Bárczy István

Barta János

Bartók Béla

Basilides Barna

Basilides Mária

Batthyány Fülöp

Bay Zoltán

Becker, Carl Heinrich

Benárd Ágoston

Benda Kálmán

Beniczky Ödön

Beöthy Zsolt

Berzeviczy Albert

Bessenyei György

Bethlen István

Bethlen Margit

Bibó István

Bognár Cecil

Bogsch László

Bogyay Tamás

Boné Géza

Botka Sarolta

Brandenstein Béla

Breznay József

Budaváry László

Buday György

Bulla Béla

Burián István

Buza Barnabás

Cholnoky Jenő

Chorin Ferenc

Concha Győző

Cziráky László

Csernoch János

Damaschke, Adolf

Damjanich János

Darányi Ignác

Deák Ferenc

Deér József

Dékány István

Dénes Zsófia

Dercsényi Dezső

Deschanel, Paul 

Dohnányi Ernő

Domanovszky Sándor

Drasche-Lázár Alfréd

Dudits Andor

Eckhardt Tibor

Eckhart Ferenc

Eötvös József

Eötvös Loránd

Erdey Grúz Tibor

Erkel Ferenc

Ernszt Sándor

Esterházy Miklós

Esterházy Miklós Pál

Farkas Aranka

Farkas Franciska

Farkas Gabriella

Farkas Gyula

Farkas Imre

Farkas Klementina

Farkas Sándor

Farkas Zoltán

Fazekas István

Fedele, Pietro

Fehér Géza

Fejérváry Géza

Fekete Lajos

Fekete Nagy Antal

Fellner Frigyes

Ferenc Ferdinánd

Ferenc József, I.

Fettich Nándor

Fináczy Ernő

Fitz József

Fraknói Vilmos

Friedrich István

Frigyesi József

Gaál Gaszton

Gál István

Galla Ferenc

Gasparri, Pietro

Genthon István

Gerevich Tibor

Gerlach Benjamin

Glatz Ferenc

Goethe, Johann Wolfgang

Gogolák Lajos

Gombócz Zoltán

Gömbös Gyula

Görgey Artúr

Gragger Róbert

Greszler Jenő

Hajnal István

Hajós Alfréd

Halász Gábor

Haller István

Harkai Schiller Pál

Harnack, Adolf von

Haynal Imre

Hazai Samu

Hébelt Ede

Heckler Mária

Hekler Antal

Herczeg Ferenc

Hincz Gyula

Hindenburg, Paul von

Hóman Bálint

Horánszky Lajos

Horthy Miklós

Horváth Barna

Horváth János

Horváth Mihály

Humboldt, Wilhelm von

Hunyadi Mátyás

Huszár Károly

Huszti József

Ilku Pál

Ilosvay Lajos

Issekutz Béla

István, I. (Szent), magyar király

Iván Szilárd

Jakó Zsigmond

Jankovich Béla

Jankovich Miklós

Jánossy Dénes

Jeges Ernő

Jeszenszky Sándor

József, Habsburg nádor

József Ágost, Habsburg főherceg

József Attila

József Ferenc, Habsburg főherceg

Julianus barát

Kákay-Szabó György

Karácsony Sándor

Karafiáth Jenő

Kardos Tibor

Károly, IV., Habsburg magyar király

Károly, V.,  német-római császár

Károlyi Árpád

Károlyi Gyula

Károlyi Mihály

Katona Jenő

Kazinczy Ferenc

Kazy József

Keczán Lívius

Kenéz Béla

Keresztury Dezső

Kerényi Jenő

Kertész Róbert, K.

Kéthly Anna

Khuen-Héderváry Károly

Kisfaludi Stróbl Zsigmond

Kisfaludy Sándor

Kisteleki Károly

Kiss Tamás, T.

Klebelsberg Ferenc (1804–1850)

Klebelsberg Ferenc  (Franz Graf von Klebelsberg zu Thumburg)

Klebelsberg Ferenc Miklós

Klebelsberg Jakab (Jacob Joseph Constantin)

Klebelsberg Lénárd

Klebelsberg Miksa Lambert

Kniezsa István

Koch Ferenc

Kodály Zoltán

Koltay-Kastner Jenő

Kontuly Béla

Korányi Sándor

Korb Flóris

Kornis Gyula

Kós Károly

Kosáry Domokos

Kossuth Lajos

Kotsis Iván

Kovács M. Mária

Kováts Gyula (keveházi)

Kozma Miklós

Kultsár István

Kumorovitz Bernát Lajos

Kun Béla

Kún József

Kunfi Zsigmond

Kunwald Cézár

Kurucz Dezső

Kuzmik Lívia

Lábán Antal

Ladányi Andor

Lajos Iván

Lederer Emma

Lengyel Béla

Levetzow, Ulrike von

Liszt Ferenc

Lóczy Lajos

Lukinich Imre

Magyary Zoltán

Mályusz Elemér

Mária Terézia

Mátyás, II.,  magyar király

Medveczky Jenő

Mendöl Tibor

Mészáros Károly

Mészáros László

Mező Ferenc

Miskolczy Gyula

Mollay Károly

Molnár C. Pál

Móra Ferenc

Moravcsik Gyula

Munkácsy Mihály

Mussolini, Benito

Nagy Lajos

Náray-Szabó István

Németh Antal

Németh László

Némethy Károly

Ohmann Béla

Ormos Mária

Oroszlán Zoltán

Pálfy Ilona

Palladio, Andrea

Pallavicini Miklós

Pásztor Lajos

Pátzay Pál

Pauler Ákos

Pauler Tivadar

Paulinyi Oszkár

Pázmány Péter

Péczely László

Peidl Gyula

Pekár Gyula

Perényi Zsigmond

Petőfi Sándor

Petri Pál

Petz Samu

Peyer Károly

Pintér Jenő

Pogány Frigyes

Polzer-Hoditz, Arthur 

Pölöskei Ferenc

Prohászka Lajos

Prohászka Ottokár

Ráday Gedeon

Rajniss Ferenc

Rákóczi (II.) Ferenc

Rákosi Jenő

Rakovszky Iván

Rassay Károly

Ravasz Borbála

Ravasz László

Rerrich Béla

Romsics Ignác

Romy Béla

Rónay László

Róth Miksa

Rudolf, Habsburg, magyar király

Rupert Rezső

Sándor János

Sándor Pál

Scherer Kamill

Schmidt-Ott, Friedrich

Schoen, Hans von

Schuschnigg, Kurt

Schvartz Gyula

Semmelweis Ignác

Serédi Jusztinián

Shakespeare, William

Siklóssy László

Simor János

Sinkovics István

Skerlecz Iván

Somogyi Szilveszter

Soó Rezső

Spengler, Oswald

Surányi Miklós

Szabó Dezső

Szabó István

Szabó István, Nagyatádi

Szabó Miklós

Szabó Vladimir

Szabolcsi Bence

Széchenyi Béla

Széchenyi István

Szekfű Gyula

Széll Kálmán

Szendrey Ákos

Szent-Györgyi Albert

Szentgyörgyi Kornél

Szilágyi Lóránd

Szily Kálmán

Szinyei Merse Jenő

Szőnyi István

Sztrókay Kálmán

Szüle Péter

Takáts Sándor

Tamás Lajos 

Tárczay-Felicides Román

Tarkovich József

Tasnádi Kovács József

Teleki Pál

Teleki Sándor

Teleszky János

Thallóczy Lajos

Thienemann Tivadar

Thököly Imre

Tisza István

Tisza Istvánné

Tomka Béla

Tormay Cécile

Tóth Lajos

Tóth László

Tőkéczki László

Töpler Kálmán

Török Pál

Trefort Ágoston

Treml Lajos l. Tamás Lajos

Ulrik János

Ürményi József

Váczy Péter

Vámbéry Rusztem

Vanyó Tihamér

Varga József

Varga Júlia

Vargha Gyula

Vass József

Vaszary János

Végh Gyula

Vigyázó Ferenc

Vilt Tibor

Voinovich Géza

Voit Pál

Vörösmarty Mihály

Wagner, Adolf

Waldapfel Eszter

Wekerle Sándor

Wlassics Gyula

Ybl Miklós

Zádor Anna

Zelovich Kornél

Zemplén Béla

Zemplén Géza

Zichy János

Zrínyi család

Zsidi Vilmos

Zsinka Ferenc

Zsombor Géza

[1] KLEBELSBERGNÉ 1992, 16.; KLEBELSBERG EMLÉKEZETE 1938, 82.

[2] SZÖGI 2003, 203–252.

[3] OSZK Analekta 10.582.

[4] SZÖGI 2001. Klebelsberg 1895. október 8-án iratkozott be, 1896. augusztus 8-án pedig ki: uo. 119.

[5] UJVÁRY 2013, 126–130.

[6] KLEBELSBERG 1927, 328–329.

[7] Uo., 192.

[8] ALMANACH 1921–1922, 75. és 1931–1936, 168.

[9] ELTE Lt. 7/e-III. 2. köt. 31. Ezúton köszönöm Varga Júlia segítségét a dokumentum rendelkezésemre bocsátásáért.

[10] Idézi: HUSZTI 1942, 13.