Bevezetés az Európai Unió

politikáiba

Szerkesztette

Kende Tamás

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2015

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@wolterskluwer.hu

www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: Tóth Gábor, a Wolters Kluwer Kft. ügyvezetője

Kiadásért felelős: dr. Takács Tibor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Szabó Marianna

Felelős szerkesztő: Németh Lajos

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: Wolters Kluwer Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 461 5

Termékkód: YEB1580

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része

semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Bevezetés az Európai Unió politikáiba

Szerkesztette

Kende Tamás

Szerzők:

Balázs Péter

1. fejezet

Bándi Gyula

16. fejezet

Békés Balázs

10. fejezet

Bozzay Erika

6. fejezet

Dunay Pál

9. fejezet

Gyulavári Tamás

8. fejezet

Halmai Péter

14. fejezet

Iván Gábor

7., 15. fejezet

Jeney Petra

11., 13. fejezet

Kajtár Gábor

12. fejezet

Kardos Gábor

8. fejezet

Katona János

21. fejezet

Kende Tamás

4., 5. fejezet

Lattmann Tamás

11. fejezet

Marosi Zoltán

3. fejezet

Molnár-Bíró György    

17. fejezet

Molnár Géza

20. fejezet

Nagy Boldizsár

13. fejezet

Péterfalvi Tamás

2. fejezet

Puskás Gábor

4. fejezet

Rajczy Lajos

2. fejezet

Sonnevend Pál

1. fejezet

Szűcs Tamás

Általános áttekintés, 18. fejezet

Tosics Nóra

19. fejezet

Wágner Zsófia

18. fejezet

Szerkesztette:

Kende Tamás

A borítókép Nagy Miklós: Sínek című műve.

Kézirat lezárva:

2014. június 30.

Negyedik, átdolgozott kiadás

© Balázs Péter, Bándi Gyula, Békés Balázs, Bozzay Erika, Dunay Pál, Gyulavári Tamás, Halmai Péter, Iván Gábor, Jeney Petra, Kajtár Gábor, Katona János, Kende Tamás, Lattmann Tamás, Marosi Zoltán, Molnár-Bíró György, Molnár Géza, Nagy Boldizsár, Péterfalvi Tamás, Puskás Gábor, Rajczy Lajos, Sonnevend Pál, Szűcs Tamás, Tosics Nóra, Wágner Zsófia, Budapest, 2005, 2009, 2011, 2015

© Nagy Miklós, Budapest, 2015

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2005, 2009, 2011, 2015

A Wolters Kluwer Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Rövidítések jegyzéke

ACP

African, Caribbean and Pacific group of States, az afrikai, a karibi és a csendes-óceáni térség országai

ADNR

Regulation on the Transport of Dangerous Goods on the Rhine

ASEAN-országok

Association of Southeast Asian Nations, Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetsége

ASOR

Agreement on the International Carriage of Passengers by Road, by means of Occasional Coach and Bus Services

ASZ

Amszterdami Szerződés

BAT

Best Available Technology, a Legjobb Elérhető Technika

BATNEC

Best available technology not entailing excessive costs

BEUC

European Bureau of Consumer Unions, Fogyasztói Szervezetek Európai Irodája

CAD

Capital Adequacy Directive, a tőkemegfeleléssel foglalkozó irányelv

CAP

Common Agricultural policy, Közös mezőgazdasági politika

CARDS

Community Assistance for Reconstruction, Development and Stabilisation

CARE

Community Database on Road Traffic Accidents

CATS

Committee according to Article Thirty Six, a 36. cikk szerinti Bizottság

CC

Continental Can

CCN/CSI gateway

adatkapcsolati csatorna a tagállami informatikai központok és a brüsszeli számítógépes központ között

CE

Communauté Européenne (az Európai Közösség) rövidítése, melyet az Európai Unió országaiban forgalomba hozott ipari termékekre alkalmaznak jelölésként

CEDEFOP

Centre Européen pour le Développement de la Formation Professionnelle, Európai Szakképzésfejlesztési Központ

CEJA

Conseil Européen des Jeunes Agricultures, a fiatal farmerek szervezete

CEN

European Standardization Committee, Európai Szabványügyi Bizottság

CENELEC

European Electronic Standardization Committee, Európai Elektronikai Szabványügyi Bizottság

CEPES

Centre européen pour l’enseignement supérieur, Európai Felsőoktatási Központ

CEPOL

Collége européen de police, Európai Rendőrakadémia

CFSP

Common Foreign and Security Policy, közös kül- és biztonságpolitika

CIREFI

Centre for Information, Discussion and Exchange on the Crossing of Frontiers and Immigration

CITES

Convention on International Trade in Endangered Species, a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló Egyezmény

CLAB

European Database on Case Law about Unfair Constractual Terms, a tisztességtelen szerződési feltételekre vonatkozó jogesetek európai adatbázisa

COGECA

Confédération Générale des Cooperatives Agricoles de l’Union Europé- enne, a mezőgazdasági szövetkezetek közösségi szervezete

COFACE

Committee of Family Organisations in the European Communities, az Európai Közösségek Családi Szervezetei

COPA

Comité des Organisations Professionelles Agricoles, az EU mezőgazdasági szövetségeinek szervezete

COPS

Comité politique et de securité, Politikai és Biztonsági Bizottság

Coreper

Comité des Representants Permanents, Állandó Képviselők Bizottsága

CREST

Scientific and Technical Research Committee, Tudományos és Technikai Kutatási Bizottság

CTBTO

Comprehensive Test-Ban Treaty Organisation, Átfogó Atomcsend Szerződés Szervezete

DG

Direction Générale, az Európai Bizottság Főigazgatósága

EARDF

European Agriculture and regional Development Fund, Európai Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Alap

EASZ

Európai Alkotmányos Szerződés

EBA

everything but arms regulation

EBESZ

Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet

EBTI

a vámhatóságok által adott Kötelező Tarifális Felvilágosítások európai szintű adatbázisa

ECC-Net

European Consumer Centres Network, a Fogyasztók Európai Központjainak Hálózata

ECICS

a vegyi anyagok európai vámjegyzéke

ECOFIN

The Economic and Financial Affairs Council, a gazdasági és pénzügyminiszterek tanácsa

ECU

European Currency Unit, egységes európai elszámolási egység

ECMT

European Conference of Ministers of Transport

ECTS

European Credit Transfer System, Európai Kredit Átviteli Rendszer

EEO

Egységes Európai Okmány

EETA

egységes európai társasági adó

EFS

Európai Foglalkoztatási Stratégia

EFT

Európai Felsőoktatási Térség

EFTA

European Free Trade Association, Európai Szabadkereskedelmi Szervezet

EGK

Európai Gazdasági Közösség

EGT

Európai Gazdasági Térség

EIB

European Investment Bank, Európai Beruházási Bank

EIF

European Investment Fund, Európai Beruházási Alap

EiT

Európai Tanács

EK

Európai Közösség

EKB

Európai Központi Bank

EKSz

Az Európai Közösségeket létrehozó Szerződés

EMAS

Environmental Management and Audit Scheme, környezeti management és auditálási rendszer

EMI

European Monetary Institute, Európai Monetáris Intézet

EMOGA

Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garancia Alap

EMU

European Monetary Union, európai gazdasági és monetáris unió

ENIC

European Network of Information Centres

ENSZ EGB

Az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága

ENSZ BT

Az ENSZ Biztonsági Tanácsa

ENSZ

Egyesült Nemzetek Szervezete (United Nations – UN)

EP

Európai Parlament

EPC

European Political Cooperation, Európai Politikai Együttműködés

ERA

European Research Area, Európai Kutatási Térség

ERC

European Research Council, Európai Kutatási Tanács

ERCEG

European Research Council Experst Group, Európai Kutatási Tanács Szakértői Munkacsoport

ERFA

European Regional Development Fund, Európai Regionális Fejlesztési Alap

ERM

Exchange Rate Mechanism, európai árfolyam-átváltási mechanizmus

ERTI

European Roundtable of Industrialists

ESDP

European Security and Defence Policy, Európai Biztonsági és Védelmi Politika

ESTA

European Science and Technology Assembly, Európai Tudomány és Technológia Testülete

ESZA

Európai Szociális Alap (European Social Fund – ESF)

ESZAK

Az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó Szerződés

ET

Európa Tanács (Council of Europe, Conseil de l’Europe)

ETR

European Training Foundation, Európai Képzési Alapítvány

ETUC

European Trade Union Confederation, Európai Szakszervezetek Konföderációja

EU

Európai Unió

EURAB

European Research and Advisory Board, Európai Kutatási Tanácsadó Testület

EURATOM            

Az Európai Atomenergiai Közösséget létrehozó Szerződés

Eurodac

Az Európai Unió ujjlenyomat nyilvántartó rendszere

Eurojust

European permanent unit of magistrates, különleges bírói testület

Europol

European Police Office, Európai Rendőrségi Hivatal

EUSZ

A Lisszabonban elfogadott Európai Uniós Szerződés

FATF

Financial Action Task Force, Pénzmosással Foglalkozó Pénzügyi Akciócsoport

FEOGA

Fonds européen d’orientation et de garantie agricole, lásd EMOGA

G7

a 7 legfejlettebb ipari ország

GATT

General Agreement on Tariffs and Trade, Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény

GDP

gross domestic product, bruttó hazai termelés

GLP

Good Laboratory Practice, megfelelő laboratóriumi gyakorlat

GMM

Genetically modified micro-organisms, genetikailag módosított mikroorganizmusok

GMO

Genetically modified organisms, genetikailag módosított organizmusok

GNI

gross national income, bruttó nemzeti jövedelem

GNSS

Global Navigation Satellite System, globális navigációs rendszer

GPS

Global Positioning System, Amerikai globális helymeghatározó rendszer

GSP

Generalized System of Preferences, általános (vám)preferencia rendszer

HIA

hazai illetőség szerinti adózás

HOFE

Halászati Orientációs Finanszírozási Eszköz

IAEA

International Atomic Energy Agency, Nemzetközi Atomenergiai Ügynökség

INTERREG

az EU egyik, Magyarország szempontjából legfontosabb közösségi kezdeményezése

IPPC

Integrated Pollution Prevention and Control, Integrált Szennyezés Megelőzési és Ellenőrzési Rendszer

ISD

Investment Services Directive, a befektetési szolgáltatásokkal foglalkozó irányelv

ISDN

Integrated Services Digital Network

ISPA

Instrument for Structural Policies for Pre-Accasion

ITRE

Committee on Industry, Research and Energy, az Európai Parlament Ipari, Kereskedelmi, Kutatási és Energetikai Bizottsága

JPE

jelentős piaci erővel (rendelkező szolgáltató)

JRC

Joint Research Centre, Közös Kutató Központ

K+F

kutatás-fejlesztés

KBER

Központi Bankok Európai Rendszere

KKP

közös közlekedési politika

KKV

kis- és középvállalkozások

LASA

lesser amounts of state aid

LDC

least developed countries, a legelmaradottabb/legszegényebb országok

LET

limited effect on intra community trade

LSZ

Lisszaboni Szerződés

LLL

life long learning, élethosszig tartó tanulás

MEIK

Magyar Ekvivalencia és Információs Központ

MERCOSUR-országok

Argentína, Brazília, Paraguay, Uruguay által alkotott nemzetközi szervezet

MFN-vám

Most Favoured Nation, a legnagyobb kedvezmény elve szerinti vám

NARIC

National Academic and Information Centres

NATO

North Atlantic Treaty Organisation, Észak-Atlanti Szerződés Szervezete

NGO

non-governmental organization, nem kormányzati szervezet

NTM

non tarific measures, nem vámjellegű intézkedések

NSZ

Nizzai Szerződés

NUTS

Nomenclature des unités territoriales statistiques, Nomenclature of Territorial Units for Statistics, az EU regionális támogatási politikájának alapját képező statisztikai egységek besorolása

NVT

Nemzeti Vidékfejlesztési Terv

NYEU

Nyugat-Európai Unió, lásd WEU

OECD

Organisation for Economic Cooperation and Development, a Gazdasági Együttműködés és Fejlesztés Szervezete

OEEC

Organization for European Economic Co-operation, Európai Gazdasági és Együttműködési Szervezet

OLAF

Office Européen de Lutte Anti-Fraude, Európai Csalás Elleni Hivatal

OMC

lásd WTO

ONIC

francia gabona hivatal

ONP

Open Network Provision, Nyílt Hálózati Hozzáférés

OPCW

Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons, Szervezet a Vegyi Fegyverek Betiltásáért

OTIF

Intergovernmental Organisation for International Carriage by Rail

PHARE

Pologne et Hongrie Assistance á la Reconstruction Économique

PPEWU

Policy Planning and Early Warning Unit, külpolitikai tervező és elemző egység

RAPEX

Rapid Alert System, gyors riasztási rendszer európai adatbázisa

RDS–TMC

Radio Data System–Traffic Message Channel, közlekedési információs szolgáltatások

RSZ

Római Szerződés

RTE

Réseau Transeuropéen

RTT

Road Transport Telematics, közúti telematikai rendszerek

SAPS

Simplified Area Payment Scheme, egyszerűsített területalapú támogatási rendszer

SAPARD

Community Support for Pre-accession Measures for Agriculture and Rural Development

SCIFA

Strategic Committee on Immigration, Frontiers and Asylum, Határok, Bevándorlás és Menekültügy Stratégiai Bizottság

SFP

single farm payment, egységes gazdaságonkénti támogatási rendszer

SIMAP

systeme d’informatic pour les marches publics, a közösségi közbeszerzési információs rendszer

SIRENE

SIcherheit in REchnerNEtzen

SIS

Schengen Informations Sytem, Schengeni Információs Rendszer

SLC-test

Test of substantial lessening of competition, a verseny jelentős korlátozásának tesztje

SME

small and medium sized entreprises, kis- és középvállalkozások (kkv)

SPS

single payment scheme, egységes támogatási rendszer

SSNIP-teszt

Small Significant Non-transitory Increase in Price

STABEX

System of Stabilisation of Export Earnings, a Loméi Konvenciókban megfogalmazott exportjövedelmet stabilizáló rendszer

STRIDE

Science and Technology for Regional Innovation and Development in Europe, a regionális innovációt és fejlődést szolgáló tudományos és technológiai európai program

SYSMIN

Systeme de Stabilisation de Recettes d’Exportation de Produits Miniers

SZBJT

A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének a területe

TACIS

Technical Assistance to the Commonwealth of Independent States

TARIC

TARif Intégré Communautaire, az Európai Közösség Vámtarifája

TED

Tenders Electronic Daily, a közbeszerzési hirdetmények elektronikus napilapja

TEN

Trans-European Networks, Transzeurópai infrastruktúra-fejlesztési hálózatok

TERFN

Trans-Eurropean Rail Freight Network

TINA

Transport Infrastructure Needs Assessment

TQS

a Brüsszelben jóváhagyott vámtarifakvóták igénybevételét biztosító rendszer

TRIPS

Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, Szellemi Tulajdonjogok Kereskedelmi Vonatkozásairól szóló Megállapodás

TVI

Támogatásokat Vizsgáló Iroda

U.A.

unit of account, elszámolási egység

UNCTAD

United Nations Conference on Trade and Development, az ENSZ (Egyesült Nemzetek Szervezte) Kereskedelmi és Fejlesztési Konferenciája

UNESCO

United Nations Educational Scientific and Cultural Organization, Az ENSZ Oktatási, Tudományos és Kulturális Szervezete

UNHCR

United Nations High Commissioner for Refugees, az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága

VAR

Value Added Risk, hozzáadott érték kockázat, a piaci kockázat komplex portfóliója

VET

A villamosenergiáról szóló 2001. évi CX. törvény

VIS

Visa Information System, az Európai Unió vízuminformációs rendszere

VOC

Volatile Organic Compound, illékony szerves vegyületek

WCED

World Commission on Environment and Development, az ENSZ Környezet és Fejlesztés Világbizottsága

WEU

Western European Union, lásd NYEU

WIPO

World Intellectual Property Organization, a Szellemi Tulajdon Világszervezete

WMD

Weapons Of Mass Distruction, tömegpusztító fegyverek

WTO

World Trade Organisation, az ENSZ Nemzetközi Kereskedelmi Szervezete

WWF

World Wildlife Fund, természetvédelmi világszervezet

Szerkesztői előszó

Az Európai Unió jogrendszerét vizsgálva nem találunk pontos definíciót arról, hogy egy adott területen elfogadott bizonyos számú jogszabály mely pillanatban és mitől alakul át politikává, illetve mikortól neveznek egy adott „jogszabályhalmazt” már az adott területre vonatkozó politikának. Az Unió egyes, már politikának nevezett intézkedés- és normacsomagjai igen eltérő fejlettségűek és részletességűek, felépítésük és intézményrendszerük is különböző.

Könyvünk a „politika” fogalmát kettős megközelítésben értelmezi:

– egyrészt a jogalkotó szándékaként, vagyis a jogszabályok mögött meghúzódó szabályozási cél vizsgálataként;

– másrészt a jogszabályok által biztosított diszkrecionális vagy legalább részben szabad mérlegelési térként, amelyben a jogszabályok csak célokat és kereteket határoznak meg.

Elemzéseinkben az egyes politikák intézményrendszerét, jogalapjukat, a politika terjedelmét, az alapvető politikai dokumentumokat, a hatályos és a még csak előkészületben lévő jogi szabályozást, valamint az adott politika hatásait egyaránt vizsgáltuk.

Kötetünk a 2011-ben megjelent harmadik kiadás gyökeresen átdolgozott és jelentősen rövidített, illetve megközelítésében és felépítésében egységesített változata. Elsődleges célközönségére tekintettel hangsúlyozottan jogi, és nem politológiai megközelítést választottunk. A politikák bemutatása azonban nem pozitívista, hanem inkább funkcionalista megközelítésű. Ismeretük – véleményünk szerint – azért is lényeges, mert a politikák – legalábbis céljaikat tekintve – időtállóbbak, mint a végrehajtásukra irányuló jogszabályok. Úgy gondoljuk, olvasóink számára meg kell mutatnunk mindazokat a mögöttes folyamatokat és jelenségeket is, amelyek lényege akár több évtizedes távlatban is változatlan marad.

Az Európai Unió tárgykörében mára már magyar nyelven is több kiváló szakkönyv megjelent, amelyek több politikát tárgyalnak röviden, de a politikákról szóló összefoglaló szakkönyveket főleg külföldön publikálták, vagy inkább politológiai megközelítésűek. Könyvünk éppen ezért naprakész, széles körű áttekintést kíván adni az uniós politikákról, bár terjedelmi korlátok miatt nem térhettünk ki sem valamennyi politikára, sem e politikák minden részletére. A kötet előzményei mellett utalnunk kell arra is, hogy az EU politikák működésének helyes értelmezéséhez csak az Európai Unió intézményrendszerének és döntéshozatali mechanizmusának alapos ismeretére támaszkodva juthatunk el. E politikák ugyanis az uniós intézmények és szereplők összjátékának eredményeként jöttek létre, és az intézményi egyensúly változásai komoly hatást gyakorolnak alakulásukra.

A könyv szerzőgárdájának kiválasztásakor tudatosan törekedtünk arra, hogy tapasztalt egyetemi oktatók és fiatal kutatók mellett a mindennapi gyakorlatot ismerő, a magyar, illetve az EU közigazgatásban dolgozó szakértőket és diplomatákat is bevonjunk a munkába. A teoretikus megközelítéssel párhuzamosan így megfelelő teret tudtunk biztosítani a konkrét tapasztalatoknak és a tényleges implementáció „kulisszatitkainak” egyaránt. Az általános európai uniós szempontok megjelenítése mellett rámutatunk a bővítés nyomán beállt változásokra és a hazai joggyakorlat alakulására is. Az egyes témák iránt komolyabban érdeklődő olvasók további tájékozódását részletes bibliográfia segíti.

A szerzők a szerkesztői instrukciók alapján nem áttekintést adtak az adott témákról, hanem a történeti kérdések rövid áttekintése után a jogalkotás adott politkára jellemző céljait, jogcímeit, jogforrásait, szabályozási technikáit és a jogalkotó már most ismerhető további terveit ismertetik. Így a már hatályban lévő joganyag mellett az érlelődő szabályozási koncepciók és jogszabálytervezetek bemutatására is törekedtünk, hiszen ezek közül jó néhány hamarosan politikává érik. Ezzel azt is bemutatjuk, hogyan nyeri el végső formáját fokozatosan a konkrét jogi szabályozás.

A kéziratok többsége a kiadóhoz való leadásig, tehát 2014 júniusáig kíséri figyelemmel az uniós jogalkotást, ugyanakkor néhány – elsősorban a versenypolitika körébe tartozó – fejezet esetében olyan jelentős változások következtek be 2014 őszén, hogy azoknak az esetében arra kértük a szerzőket, hogy a 2014 őszén kibocsátott újabb jogszabályokat is említsék meg vagy ismertessék fejezeteikben.

Általános áttekintés

1. Az uniós politikák kialakulása és jellegzetességei

2. Általános fejlődési tendenciák és sajátosságok

3. A politikaformálás főszereplői

4. Célok, funkciók, végrehajtás és ellenőrzés

1. Az uniós politikák kialakulása és jellegzetességei

Az Európai Unió egyedülálló jelenség, akár jogi és gazdasági, akár társadalmi és politikai szempontból vizsgáljuk. A mára a világpolitika egyik központi szereplőjévé váló sajátos, szupranacionális és kormányközi jegyeket egyaránt felmutató szervezet funkcióinak és taglétszámának fokozatos növekedése eredményeként az alapítók eredeti célkitűzését messze meghaladó jelentőségre tett szert. Ez a fejlemény a tagállami kormányzatok és a közvélemény egy részét megosztja, de az elmúlt évtizedek általános gazdasági és társadalmi fejlődését tekintve elkerülhetetlen. Ahogyan a modernizációs folyamat a tizenkilencedik század során megteremtette a központosított nemzetállam felemelkedésének alapját, úgy ennek egyre gyorsuló ütemű folytatódása most a globalizáció és a multinacionális vállalatok térnyeréséhez, a soktényezős kölcsönös függések rendszereinek megszilárdulásához és a hagyományos állami keretek meghaladásához vezet. Csökken a nemzetállam autoritása, az ügyek egyre nagyobb hányada kerül ki a közvetlen állami ellenőrzés alól, s Európa államainak csak összefogásuk esetén lehet esélyük e folyamat érdemi befolyásolására. Ennek fényében az európai integráció intenzívebbé válását a nemzetállamot fenyegető veszély helyett inkább új lehetőségek megnyílásaként, a globalizáció bizonyos fajta korlátozására irányuló törekvésként érdemes értelmezni. A nemzeti szuverenitás elvesztése helyett ugyanis valójában ennek a tagállamokkal való együttes gyakorlásáról van szó. Az uniós tagság egyfelől együtt jár bizonyos érdekek érvényesíthetőségének feladásával vagy korlátozásával, másfelől azonban olyan általános jellegű szabályozási és döntéshozatali lehetőségekben való részvételhez juttat, amelyek egy kis, illetve közepes méretű és súlyú országnak önállóan nem állnának rendelkezésre, de még olyan „nagy” tagországoknak is nehéz, mint Németország vagy Franciaország.

Ezek az általános érvényű megállapítások relevánsak az EU-politikák mibenlétének megértéséhez is. Az Európai Unió szünet nélkül fejlődik, és helyes értelmezéséhez közelebb jutunk, ha valamiféle folyamatként s nem egyfajta „óriásira nőtt” államként tekintünk rá. A hagyományos államközpontú tanulmányozás helyett dinamikus és multi-dimenzionális bemutatást igényel, amely megfelelően érzékelteti az európai integráció fokozatos piacmélyítési erőfeszítéseit. A közösségi és uniós politikák kialakulásának és fejlődésének egyik központi eleme a tagállamokat és az EU intézményeit egyaránt magába foglaló alkumechanizmus, amelynek kibontakozásához a többszintű, különböző típusú kormányzati formák és döntéshozatali rendszerek kínálnak ideális teret. Az uniós intézmények és a nemzeti kormányok mellett a különféle lobbiszervezetek és érdekcsoportok szerepe is jelentős.

Az Európai Unió politikáinak általános érvényű fogalmát nem könnyű pontosan meghatározni, sokszínűségük ellenállást gerjeszt az egységes definícióval szemben. Néhány általánosságon túl mind témájuk, mind formai és tartalmi jegyeik tekintetében nehéz közös definíciót adni például a versenypolitikát és a közös kül- és biztonságpolitikát illetően. Míg az uniós versenypolitika az Európai Bizottságnak jól érvényesíthető tényleges döntési jogosítványokat és kötelező erejű szankcionálási jogkört biztosít, addig a közös kül- és biztonságpolitika az utóbbi időben elért számottevő fejlődése ellenére alapvetően a tagállamok kormányközi együttműködésére épül. A belső piac működéséhez szorosan kötődő politikáknak ugyanakkor sok a közös jellemzőjük. Az egyik leglényegesebb, hogy a Bizottság itt saját hatáskörben, közvetlenül alkalmazhatja a jogszabályokat. Így például a konjunktúrát és a piac helyzetét figyelembe véve dönthet a vállalati egyesülésekről. Ebben a megközelítésben valódi közösségi politikáról beszélhetünk mindenütt, ahol a Bizottság túllép a puszta jogalkalmazói tevékenységen.

Az Európai Unió politikáit illetően többféle felosztásnak is helye lehet. A könyvünkben alkalmazott módszer mellett itt csupán egy, más szempontokat előtérbe helyező lehetőségre hívjuk fel a figyelmet. Theodore Lowi már 1964-ben,1 eredetileg az USA-ra vonatkoztatva definiálta a „közpolitikák” négy fő fajtáját: alkotmányozó, elosztó, újraelosztó és szabályozó jellegű politikákat megkülönböztetve. Ez az osztályozás az EU keretei között máig jól használható. Az alapvető szerződések kereteivel, illetve más széles horizontot felölelő kérdésekkel foglalkozó politikák az első kategóriába sorolhatóak, melyek közvetlen, magas szintű kormányzati tárgyalásokat igényelnek (például a közös kül- és biztonságpolitika). A közös mezőgazdasági politika a második fajta klasszikus példája, ahol a tagországok által befizetett összegeket az EU közösen elfogadott elveinek megfelelően osztják el. Az újraelosztási típusú politikák ettől lényegében abban térnek el, hogy megjelenik a gazdagabb régióktól a szegényebb térségek felé irányuló támogatás, melynek legtipikusabb példái a regionális politika strukturális és kohéziós alapjai. Az utolsó, legátfogóbb kategóriában egy-egy politika elsősorban valamely adott szakterület uniós szintű harmonizálását célozza, s formálásában gyakran az Európai Bíróság is hatékony szerepet vállal.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.