Szamkó Józsefné

Költségvetési szervek gazdálkodása és pénzügyei

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2015

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565, +36 (1) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

E-mail: info@wolterskluwer.hu

Internet: www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: Tóth Gábor, a Wolters Kluwer Kft. ügyvezetője

Kiadásért felelős: dr. Vajda Krisztina

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Szabó Marianna

Felelős szerkesztő: dr. Farkas Katalin

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: Wolters Kluwer Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 471 4

Termékkód: YEB1559

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Szerző:

Szamkó Józsefné

Lektor:

Sándorné Új Éva

Kézirat lezárva: 2015. január 1.

Második, átdolgozott kiadás

© Szamkó Józsefné, Budapest, 2015

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2015

A Wolters Kluwer Kft. az 1795-ben alapított

Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

„Nincs szükség arra, hogy az ember egy

személyben tudjon mindent, de ismernie kell,

hol és hogyan tudja bármilyen kérdésre

megtalálni a választ.”

(Adam J. Jackson)

1. Bevezető

Az államháztartási rendszer legkisebb szervezeti egységét a költségvetési szervek képezik, melyeknek napi működésük során rendkívül összetett gazdálkodási, pénzügyi ismeretekkel kell rendelkezniük, amelyek elsajátítását rendkívüli módon nehezíti, hogy

– a jogszabályi környezet nagyon összetett és állandó változásban van,

– a klasszikus intézményi gazdálkodáshoz szükséges ismeretek egy helyen nem minden esetben találhatók meg, a jogszabályokból mindig ki kell szűrni pl. a fejezeti kezelésű előirányzatokra vagy az önkormányzatokra vonatkozó szabályokat,

– a szakirodalom az intézményi gazdálkodást mint az államháztartás egészének kis szeletét emeli csak ki.

Jelen kiadvány elsődleges célja a költségvetési szervek mindennapos működéséhez szükséges gazdálkodási, pénzügyi ismeretek egyértelmű, egységes bemutatása, ahol az lehetséges, illetve indokolt, ott konkrét gyakorlati példákon levezetve.

Az államháztartási környezet (ezen belül a fejezetek, alapok, önkormányzatok) csak nagyon érintőlegesen, a költségvetési szervek államháztartáson belüli elhelyezkedésének érzékeltetése céljából kerül ismertetésre.

Több témakörnél nem lehetett eltekinteni a pontos jogszabályi szövegtől. A kiadványban természetesen nem lehetett a jogszabályok értelmezésére vállalkozni, de a legfontosabb előírások kiemelése a jogszabályokból és azoknak az adott témakörnél történő bemutatása a napi operatív munkában, tanulásban segítséget jelenthet.

Nagyon fontos, hogy a költségvetési szervek dolgozói ismerjék a teljes államháztartási rendszert, melynek alkotórészét képezik. Ha az államháztartási rendszer végrehajtási szintjén fennakadás van, az a teljes rendszert működésképtelenné teheti.

A kiadvány fő tartalmi egységei az alábbiak:

– az államháztartás és alrendszereinek bemutatása a költségvetési szervek elhelyezkedési rendjéhez igazodóan,

– a költségvetési szerv legfontosabb ismérvei,

– a tervezési rendszer lényege a költségvetési szervek szempontjából (ideértve a kiadási/bevételi szerkezetet is),

– a jóváhagyott költségvetések év közbeni módosítási, átcsoportosítási szabályai,

– az intézményi költségvetés végrehajtásának vertikális és horizontális folyamatának részletezése,

– a költségvetési gazdálkodási év végén keletkező maradványelszámolás szabályrendszere,

– a ﬁnanszírozási és számlavezetési szabályok,

– a költségvetési szervek beszámolókészítési, adatszolgáltatási szabályai, ideértve a kormányzati funkciókat és a szakfeladatrendet is,

– a költségvetési szervek adókapcsolatai,

– az egyes szakmai ágazatokra vonatkozó jogszabályok és az ezekkel kapcsolatos eltérő gazdálkodási szabályok.

Az 1. számú melléklet tartalmazza a legfontosabb jogszabályok jegyzékét és ezek rövidítését, így a kiadvány szövegében csak a jogszabályi rövidítések jelennek meg.

Kiadványunk második, átdolgozott kiadásának kézirata 2014. második félévében készült. Időközben a költségvetési szerveket érintő gazdálkodási szabályok jelentős változáson mentek keresztül. A gyakorlati munka megkönnyítése érdekében minden fejezet végén ismertetjük ezért az adott témakört érintő, 2015-től hatályos módosításokat is.

2. Az állam és az államháztartás

2.1. Az állam

Az állam fogalmát már többen – mindig az adott témakörnek megfelelően – megfogalmazták. Szemléltetésül ezek közül néhány ebben a kiadványban is bemutatásra kerül.

– Az általános politikai megfogalmazás szerint: az állam valamely országban a mindenkori uralkodó osztály legfőbb hatalmi szerve.

– Magyary Zoltán1 szerint: „Az állam a legmagasabb rendű társadalomalakulat. Élete örökkévaló, tagjai állandóan megújulnak.”

– László Csaba2 szerint (idézet a Tépett vitorlák című művéből): „Az állam két alapvető ismérve különböztethető meg. Az egyik szerint a köz, vagy annak egy csoportja nevében, „érdekében” lát el feladatokat, míg a másik ismérv alapján az állam működésében mindig megjelenik a közhatalmi jelleg, a kényszer lehetősége.”

– Elméletileg az állam működése egy olyan láthatatlan társadalmi szerződésen alapul, amelyben a társadalom tagjai, intézményei az állami feladatok ellátása érdekében lemondanak szabadságuk, önállóságuk egy részéről és elfogadják az állam létéből fakadó követelményeket.

– A közpénzügyek nagy kézikönyve (kiadta: CompLex Kiadó) szerint: „Az állam erőforrásokat központosít a saját fenntartása érdekében.”

– Magyarország Alaptörvénye az államot nem, de konkrét szereplőit, szabályait az 1–54. cikkekben mutatja be.

2.2. Az államháztartás fogalma

Az államháztartás a köznapi nyelvben az állam gazdaságát jelenti. Ez magában foglalja az állam központi és helyi kormányzatának bevételeit és kiadásait tartalmazó mérlegrendszert, illetve az ezekhez kapcsolódó szabályrendszert.

Az államháztartás tehát az állam gazdálkodásának egészét jelenti, melynek fő tevékenysége az állam bevételeinek összegyűjtése, és ennek szét-, illetve újraosztásával az állami kiadások teljesítése.

Az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.) az államháztartás fogalmát külön nem deﬁniálja, hanem az alrendszerekkel azonosítja.

Az államháztartás központi és önkormányzati alrendszerből tevődik össze (1. ábra).

1. ábra. Az államháztartás struktúrája

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosítást ismertetjük.

Az államháztartás fogalmát az Áht. a következők szerint definiálja: „Az államháztartás a közfeladatok ellátásának egységes szervezeti, tervezési, gazdálkodási, ellenőrzési, finanszírozási, adatszolgáltatási és beszámolási szabályok szerint működő rendszere.” Ilyen megfogalmazásban eddig nem jelent meg az államháztartás tartalmának a meghatározása.

2.3. Az államháztartás felépítése

2.3.1. A központi alrendszer jellemzői

Az államháztartás központi alrendszerét a következőkkel lehetne jellemezni:

– heterogén összetétel: pl. irányító, felügyeleti szervek, költségvetési szervek, alapok tartoznak ebbe a körbe;

– a központi alrendszer egyes szereplői tartozhatnak közvetlenül a Kormány irányítása alá, pl. minisztériumok és háttérintézményei, illetve a Kormány irányítása alá nem tartozó szervezetek is megtalálhatóak ebben a körben, pl. Állami Számvevőszék, Alkotmánybíróság;

– az ebbe az alrendszerbe tartozó szervezetek gazdálkodásához tartozó kereteket a központi (állami) költségvetés tartalmazza;

– a központi alrendszer szervezetei működésének szabályait az Áht.-n és az éves költségvetési törvényen túlmenően külön szaktörvények eltérően szabályozzák, pl. az MTA-ról szóló törvény, az elkülönített állami pénzalapokról szóló törvények, a felsőoktatási törvény, az egészségügyi ellátásról szóló törvény stb.;

– ebben az alrendszerben történik az állam központi szintű feladatellátása, mely helyi szintre nem vihető, illetve a feladatellátás végrehajtásának folyamata központilag hatékonyabban, átláthatóbban biztosítható.

2.3.2. Az önkormányzati alrendszer

Az államháztartás helyi alrendszerét a következőkkel lehet jellemezni:

– az ebbe az alrendszerbe tartozó szervezeteknél – a költségvetési szervek kivételével – a közhatalom helyi szintű gyakorlása valósul meg;

– testületi irányítás érvényesül;

– a helyi önkormányzatokra vonatkozó szabályokat sarkalatos törvénynek kell meghatároznia.

A helyi önkormányzatokkal kapcsolatos legfőbb szabályzatot Magyarország Alaptörvénye (a továbbiakban: Alaptörvény) 31–35. cikke tartalmazza, míg sarkalatos törvényként a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvényt (a továbbiakban: Mötv.) fogadta el az Országgyűlés.

A sarkalatos törvény olyan törvény, amelynek elfogadásához és módosításához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges. (Magyarország Alaptörvénye)

3. A költségvetési szervek

3.1. A költségvetési szerv fogalma

A költségvetési szerv jelenlegi fogalmát az Áht. határozza meg, mely szerint a költségvetési szerv jogszabályban vagy az alapító okiratban meghatározott közfeladat ellátására létrejött jogi személy.

A költségvetési szerv korábbi fogalma (az 1990-es években): az államháztartás részét képező olyan jogi személy, amely a társadalmi közös szükségletek kielégítését szolgáló, jogszabályban meghatározott állami feladatokat alaptevékenységként az alapító okiratban megjelölt körben és kötelezettséggel végzi.

A két fogalommeghatározás között az egyik legalapvetőbb különbség a költségvetési szerv által ellátott feladat meghatározásában van. A korábbi szabályok a költségvetési szervek feladatává tették a társadalmi közös szükségletek kielégítését szolgáló alaptevékenységet. A korábbi Áht. ezt a feladatkört külön is részletezte. A jelenlegi hatályos fogalom már a közfeladat kategóriát alkalmazza, ennek külön részletezését nem határozza meg. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy a megalapított költségvetési szerv kizárólag azokat a feladatokat végezheti alaptevékenységként, melyet a létesítéséről szóló jogszabály vagy alapító okirat közfeladatként deklarál.

A költségvetési szervek feladatait az Áht. már nem határozza meg.

A közfeladatokat a jelenlegi jogszabályi struktúrában a egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról szóló 2011. évi CLXXV. törvény (a továbbiakban: civil szervezetekről szóló törvény) tartalmazza. Ennek alapján közfeladat a jogszabályban meghatározott állami vagy önkormányzati feladat, amit az arra kötelezett közérdekből, haszonszerzési cél nélkül, jogszabályban meghatározott követelményeknek és feltételeknek megfelelve végez, ideértve a lakosság közszolgáltatásokkal való ellátását, valamint e feladatok ellátásához szükséges infrastruktúra biztosítását is.

3.2. A költségvetési szervek besorolása, csoportosítása

A költségvetési szerveket többféle szempont szerint lehet csoportosítani, illetve az egyes kategóriákba besorolni.

3.2.1. Csoportosítás az államháztartás alrendszerébe tartozás szerint

– Központi költségvetési szerv,

– önkormányzati költségvetési szerv.

Ez a besorolás alapvetően az alapító szerv államháztartásban elfoglalt helyzetétől függ.

A központi és önkormányzati költségvetési szervek is egy általános gyűjtőkategória, ezeken belül több típusú költségvetési szerv található. Ennek megfelelően a központi alrendszerbe tartoznak:

– a központi költségvetési szervek (pl. minisztériumok, kutatóintézetek, felsőoktatási intézmények),

– a társadalombiztosítási költségvetési szervek, valamint

– a köztestületi költségvetési szervek (pl. Magyar Művészeti Akadémia Igazgatása, MTA kutatóhálózata).

Az önkormányzati alrendszerbe tartoznak:

– a helyi és települési önkormányzati költségvetési szervek,

– a nemzetiségi költségvetési szervek,

– a társulások költségvetési szervei,

– a térségi fejlesztési tanácsok munkaszervezetei.

3.2.2. Csoportosítás gazdálkodási jogkör szerint

A gazdálkodási jogkör szerinti csoportosításnál külön elnevezési kategóriákat nem tartalmaz sem az Áht., sem az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Ávr.). Ez a csoportosítás a gyakrolatban azt jelenti, hogy a költségvetési szerv rendelkezik-e önálló gazdasági szervezettel vagy sem.

A gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv esetében a napi működésnél mindig az az elsődleges kiindulási pont, hogy a szakmai tevékenységének ellátásába a gazdasági feladatait ellátó költségvetési szerv vezetője, gazdasági vezetője nem szólhat bele.

Minden költségvetési szervnek – függetlenül attól, hogy rendelkezik-e külön gazdasági szervezettel vagy sem – külön elemi költségvetést kell készítenie, központi költségvetési szerv esetén külön Kincstári költségvetés is szükséges. Ebben egyértelműen az irányító szervnek kell döntenie arról, hogy mely előirányzatok kerülnek be a költségvetési szervek költségvetésébe, így ezek felett a rendelkezési jog is egyértelműen meghatározható.

Ennél a kérdéskörnél a gyakorlatban gondot okoz, hogy a gazdálkodási feladatokra kijelölt költségvetési szerv ennek a feladatnak az ellátására többletlétszámmal, többlettámogatással számolhat-e, vagy a már meglévő erőforrásaival kell a többletfeladatokat megoldani. A többletlétszám és többlet-előirányzatok egyértelmű rögzítése azonban feltétlenül szükséges egy esetleges későbbi ismételt átszervezés előirányzati oldalának rendezéséhez.

A gazdasági szervezettel rendelkező, illetve a gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szervek között nemcsak a konkrét gazdasági feladatok ellátásánál kell nagy körültekintéssel eljárni.

Itt megint fontos feladata van az irányító szervnek, amelynek az elemi költségvetési előirányzatok megállapításánál kell döntenie arról, hogy egyes, intézményi működtetéssel kapcsolatos előirányzatok, pl. közüzemi díjak teljeskörűen bekerüljenek-e, vagy csak egy része kerüljön be a gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv költségvetésébe. Itt nem lehet minden esetre konkrét egyértelmű szabályt megalkotni, mivel ﬁgyelemmel kell lenni a területi elhelyezkedésre, a működtetés során kialakuló munkamegosztásokra, egységes beszerzéseknél a közbeszerzési eljárások előnyeire, esetleges hátrányaira stb.

Az irányító szervek felelőssége ebben a látszólagos egymondatos besorolás eldöntésében igen komoly jelentőségű, és a nem megfelelő irányító szervi döntésnek a napi működésben is káros következményei lehetnek.

A két költségvetési szervnek a saját területén úgy kell tevékenységét megszerveznie, hogy az megfeleljen a költségvetési szerv vezetőjével szembeni eredményesség, hatékonyság és gazdaságosság követelményrendszerének.

Természetesen a legjobb szándék és a legnagyobb körültekintéssel meghozott irányító szervi döntés mellett is előfordulhatnak a két költségvetési szerv között a napi működés során olyan problémák, melyek már megbeszélésekkel, egyeztetésekkel nem oldhatók meg, ekkor az irányító szerv a két költségvetési szerv közötti ún. munkamegosztási megállapodásban

– az előirányzatok feletti rendelkezési jogosultságot visszavonhatja, korlátozhatja;

– ha az előbbi nem vezet eredményre, akkor a munkamegosztási megállapodást módosíthatja;

– végső soron az alapító okiratok módosításával másik gazdasági szervezettel rendelkező szervezetet is kijelölhet.

A gyakorlatban nagyon sok múlik a két költségvetési szerv együttműködésben részt vevő „főszereplőinek” magatartásán, hozzáállásán.

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosításokat foglaljuk össze.

A gazdasági szervezet feladatait, abban az esetben, ha a költségvetési szerv éves átlagos statisztikai állományi létszáma a 100 főt nem éri el:

– a központi alrendszerben

= az irányító szerv, vagy

= az irányító szerv irányítása alá tartozó más költségvetési szerv,

– az önkormányzati alrendszerben

= az önkormányzati hivatal, vagy

= az irányító szerv irányítása alá tartozó más költségvetési szerv

látja el.

Az Áht. e rendkívül szigorú szabálya alól kivételt képeznek a következő esetek:

– irányító szerv,

– önkormányzati hivatal,

– alaptevékenységként költségvetési szerv(ek) gazdálkodási feladatainak ellátására létrehozott költségvetési szerv (itt nem számít a 100 fős létszámkorlát),

– olyan költségvetési szerv, amely törvény, kormányrendelet alapján vagy az állam nemzetközi kötelezettségére tekintettel gazdasági szervezettel rendelkezik.

Az irányító szerveknek az előzőekben leírt szabályok szerinti működést legkésőbb 2015. április l-jéig kell elérniük, a megvalósítási módokban döntési jogkörük van. Az irányító szerveknek jogukban áll az előzőekben ismertetett eljárást alkalmazni a 100 fő éves átlagos statisztikai állományi létszámot elérő költségvetési szervek esetében is.

3.2.3. Szervezeti formák szerinti csoportosítás

– központi államigazgatási szerv,

– területi államigazgatási szerv,

= fővárosi kormányhivatal,

= megyei kormányhivatal,

– helyi önkormányzatok, közügyek intézésére.

A központi államigazgatási szervek közé tartoznak:

– a Kormány,

– a kormánybizottság,

– a minisztérium,

– az autonóm államigazgatási szerv,

– a kormányhivatal,

– a központi hivatal,

– a rendvédelmi szerv és a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat,

– az önálló szabályozó szervek.

Autonóm államigazgatási szervek:

– a Közbeszerzési Hatóság,

– az Egyenlő Bánásmód Hatóság,

– a Gazdasági Versenyhivatal,

– a Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság,

– a Nemzeti Választási Iroda.

Kormányhivatalok:

– a Központi Statisztikai Hivatal,

– az Országos Atomenergia Hivatal,

– a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala,

– a Nemzeti Adó- és Vámhivatal.

Rendvédelmi szervek:

– a Rendőrség,

– a büntetés-végrehajtási szervezet,

– a hivatásos katasztrófavédelmi szerv,

– a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok.

Önálló szabályozó szervek:

– a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság,

– a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal.

Az előzőekben felsorolt költségvetési szervek jogállása, hatásköre, főbb jellemzői az Alaptörvényből és a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvényből (a továbbiakban: jogállási törvény) vezethető le.

Az állam a közigazgatás útján látja el klasszikus közfeladatait.

A közigazgatás olyan közhatalommal rendelkező igazgatási tevékenység-, illetve szervezetrendszer, amely a hatalommegosztás elvéből eredően önálló hatalmi ágként funkcionálva biztosítja a jogállamiság követelményének érvényesülését.

Közigazgatás = államigazgatási szervek és önkormányzati szervek rendszere.

A Kormány és az államigazgatás neki alárendelt része alkotja együtt az államigazgatást. A Kormány is az államigazgatás része, annak csúcsszerve.

Forrás: Államigazgatás tankönyv közigazgatási szakvizsgához

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosítást ismertetjük.

A kormányhivatalok köre 2015. január 1-jétől kiegészült a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Hivatallal.

3.2.4. A közigazgatásba tartozó szervezetek főbb jellemzői

Kormány

A Kormány a végrehajtó hatalom általános szerve. Feladatköre- és hatásköre kiterjed mindarra, amit az Alaptörvény vagy jogszabály kifejezetten nem utal más szerv feladat- és hatáskörébe.

A Kormány emellett a közigazgatás legfőbb szerve is és törvényben meghatározottak szerint államigazgatási szerveket hozhat létre.

A Kormány törvényben nem szabályozott tárgykörben, illetve a törvényekben kapott felhatalmazások alapján rendeleteket alkothat, melyek a törvényekkel nem lehetnek ellentétesek.

A Kormány tagjai a miniszterelnök és a miniszterek. A miniszterelnököt a miniszterek közül egy vagy több miniszterelnök-helyettes helyettesítheti. A miniszterelnök a helyettesítésére a miniszterelnök-helyetteseket rendeletben jelöli ki.

A miniszterelnököt az Országgyűlés a köztársasági elnök javaslatára választja meg. A miniszterelnök megválasztásához az országgyűlési képviselők több mint a felének szavazata szükséges.

A minisztereket a miniszterelnök javaslatára a köztársasági elnök nevezi ki. A Kormány a miniszterek kinevezésével alakul meg.

A miniszterelnök meghatározza a Kormány általános politikáját.

A Kormány szervei

Kabinet: a Kormány kiemelt fontosságú társadalompolitikai, gazdaságpolitikai vagy nemzetbiztonsági ügyekben a Kormány ülései előtti állásfoglalásra hozhatja létre.

Tagjai: a feladatkörükben érintett miniszterek, valamint a miniszterelnök által kijelölt személyek. A kabinet ülésére állandó jelleggel meghívott személyek körét, a helyettesítéseket a kabinetet létrehozó normatív kormányhatározat jelöli ki.

Kormánybizottság: a Kormány hatáskörébe tartozó, jelentős, több minisztérium feladatkörét érintő feladatok összehangolt megoldásának irányítására létrehozott szervezet.

Tagjai: a feladatkörükben érintett miniszterek.

A kormánybizottság ülésére állandó jelleggel meghívott személyek körét, a helyettesítéseket a kormánybizottságot létrehozó normatív kormányhatározat jelöli ki.

Egyéb – véleményező, javaslattevő, tanácsadó – testületek: ezeknek a szervezeteknek tagja lehet a miniszterelnök is.

Minisztérium

A minisztérium a miniszter munkaszervezeteként a Kormány irányítása alatt álló különös hatáskörű államigazgatási szerv.

A minisztériumok felsorolásáról külön törvény rendelkezik.

A minisztérium szervezetét a jogállási törvény keretei között a minisztérium Szervezeti és Működési Szabályzata (SzMSz) határozza meg. Az SzMSz-t, illetve annak módosítását a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter jóváhagyását követően normatív utasításban adja ki. Az SzMSz-t a módosításokkal egységes szerkezetben a minisztérium honlapján kell közzétenni. A miniszter részletes feladat- és hatáskörét a Kormány eredeti jogalkotói hatáskörben kiadott rendeletben állapítja meg. A minisztert a minisztérium SzMSz-ében meghatározottak szerint államtitkár helyettesíti, teljes jogkörben. Az államtitkár ellátja a minisztérium SzMSz-e szerint az abban meghatározott helyettes államtitkár tevékenységének irányítását is.

A minisztérium hivatali szervezetét a közigazgatási államtitkár vezeti, a miniszter irányítása alatt, a jogszabályoknak és a szakmai követelményeknek megfelelően. Minden minisztériumban egy közigazgatási államtitkár működhet. Ettől eltérni jelenleg a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium esetében lehetséges, külön törvényi előírások alapján.

A minisztérium felépítése:

– miniszteri kabinet,

– főosztályok és titkárságok,

– osztályok.

Autonóm államigazgatási szervek

E szerveket kizárólag törvénnyel lehet létrehozni. Ezek a szervezetek függetlenek, feladatokat számukra kizárólag törvény írhat elő, és ebben a feladatkörükben nem utasíthatóak. Feladatukat más szervektől függetlenül, elkülönítetten, befolyásolástól mentesen láthatják el.

A központi költségvetésben az autonóm államigazgatási szervek az Országgyűlés fejezetben önálló költségvetési címeket képeznek, kivétel a Gazdasági Versenyhivatal, mely önálló fejezet. Jelenleg Magyarországon öt ilyen szervezet van, melyekről külön-külön törvényt alkotott az Országgyűlés.

Kormányhivatal: törvény által létrehozott, a Kormány irányítása alatt működő központi államigazgatási szerv, mely törvényben meghatározottak szerint fegyveres rendvédelmi feladatokat is elláthat. Felügyeletét a Kormány eredeti jogalkotói hatáskörében kiadott rendeletében kijelölt miniszter látja el.

A kormányhivatal törvényben meghatározott feladatkörében nem utasítható.

A kormányhivatal jogállását tekintve fejezeti jogosítványokkal felhatalmazott költségvetési szerv, a központi költségvetésen belül a felügyeletét ellátó miniszter által vezetett minisztérium költségvetési fejezetén belül önálló címet képez. Tevékenységéről beszámol a Kormánynak és tájékoztatási kötelezettsége van az Országgyűlés feladatkörében érintett bizottsága felé.

A költségvetési törvény kormányhivatal részére a költségvetési bevételei után a központi költségvetésbe történő beﬁzetési kötelezettséget írhat elő. A beﬁzetendő összeg nem haladhatja meg a kormányhivatal költségvetési bevételeinek 50%-át.

Központi hivatal: kormányrendelet által létrehozott, a miniszter irányítása alatt működő központi államigazgatási szerv.

A központi hivatal az azt irányító miniszter által vezetett minisztérium költségvetési fejezetén belül önálló címet képez. A központi hivatal területi szervekkel csak akkor rendelkezhet, ha a létrehozó kormányrendelet erre kifejezetten lehetőséget ad.

A rendvédelmi szervek, államigazgatási szervek a miniszter irányítása alatt állnak.

Önálló szabályozó szerveket az Országgyűlés sarkalatos törvényben a végrehajtó hatalom körébe tartozó egyes feladat- és hatáskörök ellátására és gyakorlására hozhat létre. Vezetőjüket a miniszterelnök vagy a köztársasági elnök nevezi ki a létrehozó törvényben meghatározott időtartamra. Beszámolási kötelezettségük évente az Országgyűlés felé van.

Az önálló szabályozó szerv vezetője törvényben kapott felhatalmazás alapján a létrehozó törvényben meghatározott feladatkörében rendeletet ad ki, mely más jogszabályokkal nem lehet ellentétes.

3.3. A költségvetési szervek alapítása

A költségvetési szervek alapítását az Áht. és az Ávr. egyértelműen rögzíti. Ez nem költségvetési szervi feladat, de a témakör teljessége miatt a legfontosabb szabályokat célszerű megemlíteni.

3.3.1. A költségvetési szervek alapítására jogosultak köre

A költségvetési szervek alapítását az Áht. szabályozza. A törvény értelmében költségvetési szervet alapíthat:

– központi költségvetési szerv esetén:

= az Országgyűlés,

= a kormány,

= a miniszter;

– helyi önkormányzati költségvetési szerv esetén:

= a helyi önkormányzat,

= a helyi önkormányzatok társulása,

= a térségi fejlesztési tanács;

– nemzetiségi önkormányzati költségvetési szerv esetén:

= a helyi nemzetiségi önkormányzat,

= a helyi nemzetiségi önkormányzatok társulása,

= az országos nemzetiségi önkormányzat,

= az országos nemzetiségi önkormányzatok társulása;

– köztestületi költségvetési szerv esetén:

= a köztestület (jelenleg Magyar Tudományos Akadémia és Magyar Művészeti Akadémia lehet);

– közös önkormányzati hivatal esetén:

= a Mötv.-ben foglaltak szerint az érintett helyi önkormányzatok.

Az Áht. engedi az egyes alapításra jogosultak részére az ún. közös alapítást is, de csak az egyes alrendszereken belül, tehát

– miniszter más miniszterrel,

– az önkormányzati alrendszerbe tartozó alapítók egymással

alapíthatnak költségvetési szervet.

Nem lehetséges olyan eset, hogy miniszter és önkormányzati alrendszerbe tartozó szervezet közösen költségvetési szervet alapítson.

Speciális esete a költségvetési szerv alapításának az ún. kiválás, amikor egy már működő költségvetési szervből egy szervezeti egység kiválik, és alapítással új költségvetési szervként működik tovább, az a költségvetési szerv, amelyből kivált, alapítóokirat-módosítással folytatja tovább tevékenységét.

3.3.2. Az alapító okirat

A költségvetési szervek alapítása történhet:

– jogszabállyal – Országgyűlés vagy Kormány alapításánál,

– alapító okirattal – más alapítóknál.

A jogszabállyal alapított költségvetési szervek esetében is szükséges alapító okiratot kiadni. Ezek a rendelkezések a gyakorlatban azt jelentik, hogy ma Magyarországon minden költségvetési szervnek rendelkeznie kell alapító okirattal. Ha a költségvetési szerv alapító okiratában megjelölt tartalmi elemek közül bármelyik megváltozik, az irányító szervnek a költségvetési szerv alapító okiratát módosítania kell (pl. gazdálkodási besorolás megszüntetése, új szervezeti egység átvétele, átadása, székhely, telephely változása).

Az alapító okirat kötelező adattartalmát az Ávr. határozza meg. Ezek a következők:

– a költségvetési szerv neve, székhelye, ha vannak, akkor a telephelyei nevei és címei;

– az alapításról rendelkező jogszabály teljes megjelölése, ha az alapításról jogszabály rendelkezett;

– az ellátandó közfeladatok és az alaptevékenységek, továbbá ezek kormányzati funkciók szerinti megjelölése, főtevékenységének államháztartási szakágazati besorolása;

– illetékességi, működési kör;

– az irányító szerv neve, székhelye;

– a költségvetési szerv vezetőjének megbízási rendje;

– a költségvetési szerv foglalkoztatottjaira vonatkozó foglalkoztatási jogviszony megjelölése;

– ha volt a költségvetési szervnek jogelődje, akkor annak megnevezése, székhelye;

– ha a költségvetési szerv részére az alapító szerv engedélyezi a vállalkozási tevékenység végzését, akkor a vállalkozási tevékenység felső határát a módosított kiadási előirányzatok arányában meg kell határozni és ezt az alapító okiratban kell rögzíteni;

– ha a költségvetési szervet meghatározott időre vagy bizonyos feltétel bekövetkeztéig hozzák létre, akkor az alapító okiratban meg kell határozni a megszűnés időpontját vagy pontos feltételét;

– ha az alapítói jogok és az irányítói jogok gyakorlására jogosult személye eltér, akkor

az alapító okiratban mindkettőt meg kell jelölni;

– ha a költségvetési szervnek nem irányító szerve van, hanem felügyeleti szerv, akkor ezt felügyeleti szerv elnevezéssel kell az alapító okiratban jelölni.

Az alapító okiratok kiadásának esetei:

– az Országgyűlés vagy a Kormány által alapított költségvetési szerv alapító okiratát az irányító szerv,

– a minisztériumét a Miniszterelnökség,

– a kormányhivatalét, valamint a fővárosi, megyei kormányhivatalokét a miniszterelnök adja ki.

Az alapító okiratok alapján a Magyar Államkincstár (Kincstár) nyilvános és közhiteles nyilvántartást vezet a költségvetési szervekről. Az alapító okiratokat − módosítás esetében is − a Kincstár részére az irányító szervnek kell leadni.

A törzskönyvi nyilvántartás részletes szabályait az Ávr. tartalmazza. A Kincstár törzskönyvi igazolást ad ki a költségvetési szerv adatairól, ha azt a gazdaság bármely szereplője kérelmezi. Ez a törzskönyvi igazolás, a beadott kérelemben meghatározott időpontra szóló, a törzskönyvi jogi személynek a törzskönyvi nyilvántartásban szereplő, egyes fennálló vagy törölt adatát igazoló hatósági bizonyítvány. A költségvetési szerv a törzskönyvi nyilvántartásba való bejegyzéssel, a bejegyzés napjával jön létre. Ettől csak akkor lehet eltérni, ha a költségvetési szerv létrehozásáról rendelkező jogszabály vagy alapító okirat más időpontot állapít meg. Ebben az esetben a Kincstár ezzel az időponttal jegyzi be a költségvetési szervet a törzskönyvi nyilvántartásba.

A költségvetési szervek az alapító okiratukban saját hatáskörükben semmilyen adatot nem módosíthatnak, feladatellátásuk során az alapító okiratban foglaltaktól nem térhetnek el.

A gyakorlatban előfordulhat olyan eset, hogy egy költségvetési szerv részére váratlanul adódik egy olyan feladat, amely nyereséggel vállalkozási tevékenységként lenne végezhető, de az alapító okirat szerint a költségvetési szerv ilyen tevékenységet nem láthat el. Ebben az esetben a költségvetési szerv kizárólag az alapító okirat módosítását kezdeményezheti az irányító szervnél, és csak a hivatalos törzskönyvi bejegyzés után vállalhatja el azt a feladatot, amelyik a vállalkozási tevékenység körébe tartozik.

Az alapító okiratokban lévő adatok változása esetén a módosításhoz azonnali irányító szervi intézkedés szükséges. Ez alól kivételt jelent, ha olyan kormányzati intézkedés következik be, amellyel kapcsolatban az irányító szervek az alapító okirat azonnali módosítása alól felmentést kapnak egészen addig az időpontig, amíg más okok miatt nem kell az alapító okiratot módosítani. Általában ez az eset a szakfeladatrend, illetve a kormányzati funkciók nagymértékű, rendszerszerű módosításainál következik be.

Az alapító okiratok módosításának vagy a bejegyzés napja vagy az adatmódosításra irányuló kérelem napja tekinthető, vagy ha törvény más időpontot állapít meg, akkor az az időpont jelenti a módosítás napját.

A központi alrendszerbe tartozóknál fontos szabály, hogy az alapító okiratokat a Hivatalos Értesítőben közzé kell tenni.

A költségvetési szervek alapításának és a működés, feladatellátás megkezdésének fontos eleme a ﬁzetési számla megnyitása.

A költségvetési szerv részére ﬁzetési számla csak akkor nyitható meg, ha az alapító okirat alapján a költségvetési szervnek a törzskönyvi nyilvántartásba vétele megtörtént. A ﬁzetési számlán kell a költségvetési szervnek bonyolítania a tevékenységével kapcsolatos bevételeket és kiadásokat.

Az alapításnál – és ez majd igaz a költségvetési szervek átalakítására, megszüntetésére is – az alapító okirat elkészítése, a törzskönyvbe való nyilvántartásba vétel és a ﬁzetési számla megnyitása az irányító szerv feladata.

A törzskönyvbe való bejegyzéssel egyidejűleg a költségvetési szerv bekerül a Nemzeti Adó- és Vámhivatal rendszerébe is (egyablakos ügyintézés).

Az előzőekben megjelölt feladatok az irányító szervek hatáskörébe, feladatkörébe tartoznak. A költségvetési szervnek azonban a tevékenységük megkezdéséhez a folyamatos működésükhöz szükséges szerződéseiket már saját hatáskörben kell hogy megkössék, vagy az esetleges jogelődtől átvegyék, és saját nevükre írassák (pl. ﬁzetési számlák feletti rendelkezési jogosultság bejelentése a Kincstárnál, devizaszámla-szerződés megkötése, közüzemi számlák, postaﬁók, számlakivonatoknak ﬁók bérlése, hatósági bejelentkezések stb.).

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosításokat foglaljuk össze.

A költségvetési szerv alapító okiratában a költségvetési szerv megnevezését a magyar mellett idegen nyelven is fel kell tüntetni. A költségvetési szerv törzskönyvi nyilvántartásba való bejegyzését megelőzően, a költségvetési szerv alapító okiratának módosítása hiányában, illetve, ha a költségvetési szervet a Kincstár a nyilvántartásból törölte, akkor ezt követően a költségvetési szerv által megkötött szerződések semmisek. A fenti szabályt 2015. február 28-át követően kell alkalmazni.

3.4. A költségvetési szervek tevékenysége

Az Áht. szerint a költségvetési szerv tevékenysége alaphelyzetben lehet:

– alaptevékenység és

– vállalkozási tevékenység.

Az Áht. ezen túlmenően engedélyezi még, hogy a költségvetési szerv a rendelkezésre álló szabad kapacitásokat szakmai alapfeladata ellátása mellett időlegesen nem kötelezően végzett tevékenységre is hasznosíthatja. A korábbi szabályozások ezt a tevékenységet kiegészítő, kisegítő tevékenységként deﬁniálták, de a jelenlegi jogszabályi környezet időleges szabad kapacitás kihasználását célzó tevékenységként nevesíti.

Az egyes tevékenységek jellemzőit a következőkben foglaljuk össze.

3.4.1. Alaptevékenység

A költségvetési szerv alaptevékenységébe azok a szakmai alapfeladatok tartoznak, melyeket az alapításra vonatkozó jogszabály, alapító okirat meghatároz, tehát egyszerűbben fogalmazva azok a tevékenységek, amelyeknek az ellátására létrehozzák a költségvetési szerveket. Az alaptevékenységi feladatoknál kizárt a haszonszerzés (pl. köznevelési tevékenység, felsőoktatási tevékenység). A költségvetési szerv a rendelkezésére álló kapacitásokat szakmai alapfeladata ellátására veheti igénybe. Az Áht. az alaptevékenység körébe sorolja az időleges szabad kapacitás kihasználását szolgáló tevékenységet is.

Nagyon fontos szabály, hogy költségvetési támogatás kizárólag a szakmai alaptevékenységre használható fel. A B3. Közhatalmi bevételek és a B405. Ellátási díjak rovatain elszámolt bevételek vállalkozási tevékenységre nem használhatóak fel.

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosításokat foglaljuk össze.

2015. január 1-jétől nem tartozik a költségvetési szervek alaptevékenységébe a korábbi időleges, szabad kapacitás kihasználását célzó tevékenység. Az Áht. 7. § (2) bekezdés a) pontja szerint alaptevékenységnek minősül az a tevékenység, amelyet a létrehozásáról rendelkező jogszabályban, alapító okiratban szakmai alapfeladatként határoznak meg, valamint a szakmai alapfeladatok ellátását elősegítő más, nem haszonszerzés céljából végzett tevékenység. A jövőben a nem kötelező alaptevékenységként végzett tevékenységeket alap-, vagy vállalkozási tevékenységbe lehet besorolni, amelyeknél a besorolási szempont a haszonszerzési cél lehet.

3.4.2. Vállalkozási tevékenység

A költségvetési szerv vállalkozási tevékenységi körébe azok a feladatok sorolhatók be, melyeket államháztartáson kívüli forrás ﬁnanszíroz. Nem tartoznak a költségvetési szerv feladatellátási kötelezettségébe, ahol a cél a haszonszerzés, és a tevékenységnek, a feladatoknak a termelő-, szolgáltató-, értékesítő tevékenységbe kell tartozniuk (pl. értékesítési tevékenység, rutin jellegű szolgáltatás, idegenforgalmi célú bérbeadás).

A vállalkozási tevékenységhez nem használhatók fel:

– a költségvetési támogatás,

– a közhatalmi bevételek,

– az intézményi működési bevételek közül az ellátási díjak és az alkalmazottak térítése címén befolyt bevételek.

A vállalkozási tevékenység bevételének fedeznie kell az adott feladattal összefüggő valamennyi közvetlen kiadást, valamint az ahhoz hozzárendelhető közvetett kiadásokat és az adott vállalkozási feladatra jutó amortizációt.

Abban az esetben, ha egy adott vállalkozási feladat maradványa három éven túl is negatív, akkor ezt a vállalkozási feladatot meg kell szüntetni.

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosításokat foglaljuk össze.

A költségvetési szerv vállalkozási tevékenységeinek összesített maradványa nem lehet negatív. Ez az új előírás eltörölte a korábbi három éven túli negatív maradványnál a megszüntetési kötelezettséget. A vállalkozási tevékenység fogalmi meghatározása azonban nem változott.

3.4.3. Időlegesen szabad kapacitás kihasználását célzó tevékenység

A költségvetési szerv a rendelkezésre álló szabad kapacitásokat szakmai alapfeladata ellátására használhatja, de kivételesen szabad kapacitásait nem kötelezően végzett tevékenységére is hasznosíthatja. Ilyen tevékenység lehet étkeztetésnél külső megrendelés elfogadása, teljesítése, kórházban többletszolgáltatás nyújtása (egyágyas szoba), időlegesen szabad termek bérbeadása stb.

Ennek a tevékenységnek a jellemzői a következőkben foglalhatóak össze:

– elszámolását az alaptevékenységre vonatkozó szabályok szerint kell ellátni;

– nem irányulhat nyereség-, vagyon- és haszonszerzésre;

– nem vehető igénybe az ellátásához költségvetési támogatási forrás és olyan bevételek, melyek kizárólag az alaptevékenység ellátására használhatók fel (pl. közhatalmi bevételek);

– a tevékenység bevételét úgy kell megállapítani, hogy az ﬁnanszírozni tudja a tevékenység érdekében felmerült összes közvetlen és a tevékenységre – önköltség-számítási szabályok alapján – megállapított összes közvetett kiadását.

Ezek a tevékenységek gazdasági tevékenységnek minősülnek akkor is, ha az irányító szerv nem minősítette vállakozási tevékenységnek.

A gyakorlati alkalmazás során gyakran felvetődik az a probléma, hogy az igaz, hogy ennek a feladatellátásnak nem célja a nyereség elérése, de lehet-e úgy megállapítani az árat (bevételt), hogy mégis képződjön nyereség. A jogszabályi előírások szerint ennél a tevékenységnél kizárólag a tevékenység végzésével összefüggő kiadásokat kell az igénybe vevőnek megtéríteni, tehát az árképzésnél egy tételnél merülhet fel „nyereség”, és ez a terv szerinti értékcsökkenés, amely az adott tevékenységre elszámolható. Ezt a tételt az igénybe vevőnek fel is kell számolni, de ezt az összeget az érintett eszközök pótlására, felújítására kellene még egy elszámolási időszakban fordítani, így elkerülhető a „nyereség” képződése.

Szintén nem kizárt az az eset sem, amikor az előkalkuláció alapján megállapított szerződött összegen belül történik meg a tényleges teljesítés. Ez nem jelent még automatikusan vállalkozási tevékenységet. Itt is célszerű az így elért megtakarítást az adott tevékenységre elszámolni (pl. karbantartás).

A nyereség ennél a tevékenységnél azt jelenti, hogy már az árképzésnél meghatározott nyereségszinttel számolunk, és ez a feladat befejezését követően is ténylegesen létrejön.

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosítást ismertetjük.

Az Áht. 2015. január 1-jétől nem értelmezi az időlegesen szabad kapacitás kihasználását célzó tevékenységet, kizárólag alap- és vállalkozási tevékenység kategóriákat határoz meg.

3.5. A gazdasági szervezet

Az Áht. által adott felhatalmazás szerint az Ávr. rögzíti a költségvetési szerv gazdasági szervezetének kereteit és fő jellemzőit. A költségvetési szervek gazdasági szervezetének kell ellátnia a 3.5.1. pontban felsorolt feladatokat.

Az Áht. előírja azt is, hogy a gazdasági szervezetet olyan vezetőnek kell irányítania, aki rendelkezik az Ávr.-ben rögzített képesítésekkel.

3.5.1. Feladatok, felelősségi kör

A gazdasági szervezet felelős a költségvetési szerv és a hozzárendelt költségvetési szervek

– működtetéséért,

– a költségvetés tervezéséért,

– az előirányzatok módosításáért, átcsoportosításáért, felhasználásáért,

– ﬁnanszírozási feladataiért,

ezek együttesen jelentik a gazdálkodást

– adatszolgáltatási feladataiért,

– beszámolási feladataiért,

– a vagyon használatával, védelmével összefüggő feladatokért,

– a pénzügyi, számviteli rend betartásáért.

A gazdasági szervezet egy vagy több szervezeti egységből tevődhet össze, melyek összességét kell gazdasági szervezetnek tekinteni. Több szervezeti egység esetében az ellátott tevékenységek között párhuzamosság nem lehet.

A költségvetési szerv működtetésével, üzemeltetésével, a vagyon használatával, védelmével kapcsolatos feladatok ellátása a gazdasági szervezeten kívül más szervezettel, szolgáltatás megrendelésével is történhet. Ehhez külön jogszabályi felhatalmazás, irányító szervi jóváhagyás nem szükséges.

A szolgáltatást végző szervezet lehet költségvetési szerv, de lehet más államháztartáson kívüli szervezet. Erre az Ávr. külön előírást nem tartalmaz.

Az Ávr. egyértelműen rendezi, hogy mely esetekben kötelező, illetve lehetséges saját gazdasági szervezettel rendelkeznie a költségvetési szervnek. Ezek az esetek a következők:

− a fejezetet irányító szerv,

− a fejezetet irányító szervi jogállással rendelkező költségvetési szerv,

− a középirányító szerv,

− a központi hivatal,

− az 5000 fő lakosságszámot meghaladó település önkormányzati hivatala,

− az a közös önkormányzati hivatal, amelyhez tartozó települések összlakosságszáma az 5000 főt meghaladja,

− az országos nemzetiségi önkormányzat,

− az országos területi hálózattal rendelkező költségvetési szerv központi szerve,

− az a költségvetési szerv, amelynél az éves kiadási főösszeg a kétmilliárd forintot meghaladja.

A felsorolt esetekben kötelező az adott költségvetési szervnél a saját gazdasági szervezet kialakítása, de jogszabály vagy az irányító szerv döntése alapján a gazdálkodási tevékenységet elláthatja más költségvetési szerv, azzal a feltétellel, hogy a költségvetési tervezési, az előirányzatok módosítási, átcsoportosítási és a felhasználás végrehajtási, a finanszírozási, az adatszolgáltatási, a beszámolási és a pénzügyi, számviteli rend betartási feladatok más szerv általi ellátása az előirányzatok feletti rendelkezési jogosultságot nem érintheti.

Azoknál a költségvetési szerveknél, amelyeknél jogszabály vagy az irányító szerv döntése alapján a közfeladat terjedelme, országos, megyei vagy egyéb, a településinél nagyobb területi jellegű illetékessége, az ellátottak száma, az ügyfélforgalom volumene, az alaptevékenység ellátását támogató szellemi és fizikai tevékenységet végző szervezeti egységek működtetése a gazdasági szervezet meglétét szükségessé teszi, szintén ki kell alakítani az adott költségvetési szervnél a saját gazdasági szervezetet.

A tapasztalatok eddig azt mutatták, hogy a nagy területi távolságok nehezítik a pénzügyi-gazdasági folyamatoknál a kapcsolattartást, egyes kiﬁzetések átfutási ideje hosszabbodhat. Megfelelő munkaszervezéssel, a jelenlegi korszerű pénzügytechnikai eszközök igénybevételével ezek a problémák megoldhatók, illetve negatív hatásai csökkenthetők. Pozitív hatásként kell azonban minden esetben kezelni, hogy egy gazdasági szervezet kiépítése költségigényes és növeli a feladatok szétaprózódását. A gazdálkodási jogkör szerinti besorolási döntés meghozatala előtt célszerű az adott szervezetekre úgynevezett swot elemzést elvégezni.

A swot egy angol mozaikszó, négy szó kezdőbetűiből áll össze:

− Strengths – erősségek,

− Weaknesses – gyengeségek,

− Opportunities – lehetőségek,

− Threats – veszélyek.

Gyengeségek – belső tényezők, olyan dolgok, amelyek nem jól működnek, de lehet rá befolyás, hogy jobb legyen.

Erősségek – belső tényezők, pozitív dolgok, amelyek jól működnek, és még jobban is működtethetők.

Lehetőségek – külső tényezők, olyan adottságok, amelyeket nem tudunk befolyásolni, de kedvezőek, és erre építve lehet az erősségeket kihasználni.

Veszélyek – külső tényezők, olyan korlátok, negatív tényezők, amelyeket nem tudunk befolyásolni, és csökkentik a siker esélyeit, kockázatot is jelentenek.

Ezeket a tényezőket mindig az adott célnak megfelelően kell összeállítani.

A gazdasági szervezetnek ügyrendet kell készítenie, de ebben nem kell azokat a témaköröket szabályoznia, melyeket a költségvetési szerv más szabályzataiban rendezett. Abban az esetben, ha a gazdasági szervezet több szervezeti egységből tevődik össze, akkor ezekre a szervezeti egységekre külön-külön kell ügyrendet készíteni, de ebben az esetben a gazdasági szervezet egészére nem kell az ügyrendet elkészíteni.

A költségvetési szerv egyes szervezeti egységei által ellátott munkafolyamatainak leírását, a szervezeti egység vezetőinek és alkalmazottainak feladat- és hatáskörét, a helyettesítés rendjét, a szervezeti egység költségvetési szerven belüli belső és azon kívüli külső kapcsolattartásának módját, szabályait – ha ezekről az SzMSz nem rendelkezik – az adott szervezeti egység ügyrendjében kell szabályozni.

Az egyes költségvetési szervekhez, feladatokhoz, alapokhoz tartozó gazdasági szervezetekre az Ávr. speciális szabályokat tartalmaz (pl. elkülönített állami pénzalapoknál, társadalombiztosítás pénzügyi alapjainál).

A gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv és a kijelölt költségvetési szerv a munkamegosztás és felelősségvállalás rendjét megállapodásban rögzíti. Ebben a megállapodásban rögzíteni kell az egyes gazdálkodási feladatok ellátásának módját, helyét, a konkrét feladatellátásra kijelölt alkalmazottak körét.

Azonos irányító szerv irányítása alá tartozó költségvetési szervek esetén a munkamegosztási megállapodást az irányító szerv hagyja jóvá. Más irányító szervek esetén a feladatok rögzítésén túlmenően a munkamegosztási megállapodás jóváhagyásának rendjét is rögzíteni kell.

A gazdasági szervezetek összefoglaló táblázata

Költségvetési szerv előirányzat, alap megnevezése

Gazdasági szervezet feladatainak ellátása

Saját gazdasági szervezettel rendelkező költségvetési szerv

Önálló gazdasági szervezet, jogszabály vagy irányítószerv döntése szerint

Saját gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv

Nem rendelkezhet önálló gazdasági szervezettel, erre kijelölt költségvetési szerv látja el a gazdasági feladatait

Központi előirányzat és fejezeti kezelésű előirányzat

A kezelő szerv a gazdasági szervezetével vagy az SzMSz-ében kijelölt más szervezeti egysége

Elkülönített állami pénzalapok és a társadalombiztosítás pénzügyi alapjai

A kezelő szerve gazdasági szervezetével vagy az SzMSz-ében kijelölt más szervezeti egységével

Helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, társulás

Önálló gazdasági szervezetével vagy, ha nem rendelkezik gazdasági szervezettel, akkor a költségvetési szerv állományába tartozó, erre kijelölt személlyel látja el

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosításokat foglaljuk össze.

A költségvetési szervek önálló gazdasági szervezettel való rendelkezésének szabályai 2015. január 1-jétől jelentősen megváltoztak. Ennek lényegét a 3.2.2. pontnál részletesen bemutattuk. Az irányító szervnek eszerint nincs lehetősége saját hatáskörében a költségvetési szerv tevékenysége alapján mérlegelni, hogy rendelkezzen, vagy ne rendelkezzen önálló gazdasági szervezettel.

A gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szervnek és a gazdálkodási feladatait ellátó költségvetési szervnek ún. munkamegosztási megállapodást kell kötniük. Ennek a megállapodásnak tartalmaznia kell, hogy a költségvetési szerv Áht. 9. § (1) bekezdésében foglalt feladatait melyik költségvetési szerv látja el. Egy feladatra csak egy költségvetési szerv jelölhető ki.

A gazdasági szervezettel nem rendelkező költségvetési szerv SZMSZ-ében is rögzíteni kell a gazdálkodási feladatok ellátására kijelölt szervezet vagy szervezete megnevezését.

3.5.2. A gazdasági vezető felelősségi köre

Gazdasági vezetőnek azt a személyt kell tekinteni, aki az Ávr. 9. § (1) bekezdésében foglalt feladatokat ellátó szervezeti egységet vagy egységeket irányítja.

Ha a költségvetési szerv nem rendelkezik gazdasági szervezettel, akkor nem kell külön gazdasági vezetőt kijelölni, ezeket a feladatokat az adott költségvetési szerv gazdasági feladatait ellátó költségvetési szerv esetében kell értelmezni. A minisztérium gazdasági ügyekkel megbízott állami vezetője e rendelet alkalmazásában, abban az esetben minősül gazdasági vezetőnek, ha a gazdasági vezetőhöz rendelt összes feladatot ellátja.

A gazdasági vezető az általa ellátott feladatok tekintetében a költségvetési szerv vezetőjének helyettese. Ez az előírás nem vonatkozik:

– a Legfőbb Ügyészség,

– az önkormányzati hivatal,

– a kormányhivatal,

– a költségvetési szervi formában működő autonóm államigazgatási szerv, valamint

– a minisztérium

gazdasági vezetőjére.

Ezekben az esetekben az adott szerv SzMSz-ében megjelölt személy vezetése és ellenőrzése alatt látják el a gazdasági vezetők a feladataikat.

A gazdasági vezető a feladatait a költségvetési szerv vezetőjének közvetlen vezetése és ellenőrzése mellett látja el. Ezek a következők:

– irányítja és ellenőrzi a gazdasági szervezetet,

– felelős a 3.5.1. pontban felsorolt feladatok ellátásáért,

– a költségvetési szerv más szervezeti egységekhez beosztott, valamint a költségvetési szervhez rendelt más költségvetési szerv által foglalkoztatott, a tervezéssel, gazdálkodással, ﬁnanszírozással, adatszolgáltatással és beszámolással kapcsolatos feladatok ellátásáért felelős alkalmazottaknak iránymutatást ad.

A gazdasági vezető átmeneti és tartós akadályoztatása esetén a költségvetési szerv vezetője haladéktalanul köteles gondoskodni a helyettesítéséről vagy az álláshely betöltéséről.

3.5.3. A gazdasági vezető képesítési követelményrendszere

A gazdasági szervezet vezetését kizárólag olyan személy láthatja el, aki megfelel az Ávr. szerinti képesítési követelményeknek.

Ezt a következő ábra szemlélteti:

2. ábra. Képesítési követelmények

Ha a költségvetési szervnél a pénzügyi-számviteli feladatok ellátátsát önálló szervezeti egység végzi, és annak vezetője megfelel az előzőekben felsorolt feltételeknek, a gazdasági vezetőnek az előző feltételekkel nem kell rendelkeznie, számára elegendő a felsőoktatásban szerzett gazdasági szakképzettség és költségvetési szervnél szerzett öt év vezetői tapasztalat. Ez alól az előírás alól kizárólag átmeneti felmentési lehetőséget lehet igénybe venni:

– A korábbi Ávr. 12. § (3) bekezdése alapján 2012. december 31-én hatályos mentesítések még nem szűnnek meg:

= aki 2016. december 31-éig betölti a rá irányadó nyugdíjkorhatárt és a vonatkozó feltételeknek megfelelt, és így kapott valamely képesítési követelmény alól felmentést,

= valamely képesítési feltételhez szükséges végzettség, képzettség hiányának pótlásához megkezdte a tanulmányait, és így kapott felmentést. Ez a felmentés azonban csak addig tart, amíg a tanulmányokat a gazdasági vezető be nem fejezi. Ha a tanulmányokat nem fejezi be, akkor a tanulmányok megszűnésének időpontjától már nem felel meg az Ávr. vonatkozó rendelkezésének.

Ezek a felmentési lehetőségek azonban kizárólag a már állományban lévő gazdasági vezetők esetében alkalmazhatóak, új pályázatnál, új felvételnél a gazdasági vezetőnek már minden feltételnek meg kell felelnie.

A gazdasági vezetőnek szerepelnie kell a könyvviteli szolgáltatás végzésére jogosító engedéllyel rendelkezőkről vezetett nyilvántartás valamelyikében [lásd a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: Szt.) 151. § (3) bekezdését], és rendelkeznie kell a tevékenység ellátására jogosító engedéllyel. Ez alól kivétel lehet, ha az Szt. 150. § (1) és (2) bekezdése szerinti feladatokat a gazdasági vezető irányítása alá tartozó olyan személy látja el, aki rendelkezik olyan szakképesítéssel, mely alapján szerepel a nyilvántartásban és rendelkezik a tevékenység ellátására jogosító engedéllyel.

A költségvetési szervnél az Szt. 150. § (1) és (2) bekezdése szerinti feladatokat ellátó mérlegképes könyvelői szakképesítéssel és a tevékenység ellátására jogosító engedéllyel rendelkezőknek az előírt továbbképzési kötelezettséget kötelező államháztartási szakon teljesíteniük, függetlenül attól, hogy a nyilvántartásba vétel (regisztráció) milyen szakon történt. Az államháztartási szakterületre minősített speciális továbbképzésen 12 kreditpontot kell szerezni.

3.6. A költségvetési szerv irányítása, felügyelete

3.6.1. A költségvetési szervek irányítása

A költségvetési szerv irányítása a következő hatáskörök gyakorlásának jogát jelenti:

– a költségvetési szerv alapító okiratának kiadása, szervezeti és működési szabályzatának jóváhagyása, a költségvetési szerv átalakítása és megszüntetése;

– a költségvetési szerv vezetője tekintetében a kinevezés és felmentés vagy a vezetői megbízás adása, visszavonása és az egyéb munkáltatói jogok gyakorlása;

– a költségvetési szerv gazdasági vezetőjének kinevezése és felmentése vagy megbízása, megbízásának visszavonása, továbbá díjazásának megállapítása;

– a bevételi és kiadási előirányzatokkal való gazdálkodás rendszeres ﬁgyelemmel kísérése, a végrehajtás, illetve a költségvetési szerv által ellátandó közfeladatok meg nem valósításának veszélye esetén a jogszabályban meghatározott szükséges intézkedések megtétele;

– a költségvetési szerv által ellátandó közfeladatok ellátására vonatkozó és az erőforrásokkal való szabályszerű és hatékony gazdálkodáshoz szükséges követelmények érvényesítése, számonkérése, ellenőrzése;

– jogszabályban meghatározott esetekben a költségvetési szerv döntéseinek előzetes vagy utólagos jóváhagyása;

– egyedi utasítás kiadása feladat elvégzésére vagy mulasztás pótlására;

– a költségvetési szerv jelentéstételre vagy beszámolóra való kötelezése; továbbá

– a költségvetési szerv kezelésében lévő közérdekű adatok és közérdekből nyilvános adatok, valamint az előzőek szerinti irányítási jogkörök gyakorlásához szükséges, törvényben meghatározott személyes adatok kezelése.

A költségvetési szerv költségvetésének végrehajtásáért az irányító szerv közjogi felelősséggel tartozik.

A Kormány irányítása vagy felügyelete alá tartozó költségvetési szerv esetén törvény vagy kormányrendelet az irányítási jogkört korlátozhatja, azok gyakorlásával más szervet vagy személyt ruházhat fel.

A központi költségvetési szervek esetén lehetőség van arra törvény vagy kormányrendelet előírásai alapján, hogy az irányítási jogkörök középirányító szervre átruházhatóak legyenek. Ahol a költségvetési szerv esetében az irányítási jogköröket középirányító szerv gyakorolja, ott a költségvetési szerv alapító okiratában meg kell határozni azt a szervezetet, amely ezeket a jogköröket gyakorolja.

Az irányítási jogköröket általában az irányító szerv vezetője gyakorolja, de ettől törvény vagy kormányrendelet eltérhet.

Jogszabállyal alapított költségvetési szerv esetén jogszabály, más költségvetési szerv esetén az átadó irányító szerv és az átvevő irányító szerv közötti megállapodás alapján a költségvetési szerv az államháztartás azonos alrendszerébe tartozó más irányító szerv irányítása alá kerülhet. Törvény elrendelheti, hogy a költségvetési szerv az irányító szervtől az államháztartás más alrendszerében tartozó irányító szerv irányítása alá kerüljön.

3.6.2. A költségvetési szervek felügyelete

A költségvetési szerv felügyeletét a következő hatáskörök jelentik:

– a költségvetési szerv vezetője tekintetében a kinevezés és felmentés vagy a vezetői megbízás adása, visszavonása és az egyéb munkáltatói jogok gyakorlása;

– a költségvetési szerv gazdasági vezetőjének kinevezése és felmentése vagy a megbízása, megbízásának visszavonása, továbbá díjazásának megállapítása;

– a bevételi és kiadási előirányzatokkal való gazdálkodás rendszeres ﬁgyelemmel kísérése, a végrehajtás, illetve a költségvetési szerv által ellátandó közfeladatok meg nem valósításának veszélye esetén a jogszabályban meghatározott szükséges intézkedések megtétele;

– a költségvetési szerv által ellátandó közfeladatok ellátására vonatkozó, és az erőforrásokkal való szabályszerű és hatékony gazdálkodáshoz szükséges követelmények érvényesítése, számonkérése, ellenőrzése; valamint

– az előzőekben meghatározott hatáskörökre vonatkozóan a költségvetési szerv jelentéstételre vagy beszámolóra való kötelezése, és a költségvetési szerv kezelésében lévő közérdekű adatok és közérdekből nyilvános adatok, valamint az előzőek szerinti irányítási jogkörök gyakorlásához szükséges, törvényben meghatározott személyes adatok kezelése.

Az alábbiakban a kézirat leadását követően elfogadott, 2015-től hatályos módosításokat foglaljuk össze.

Az irányítási jogkörökben a következő pontosítások következtek be:

– a költségvetési szerv gazdasági vezetőjével a további díjazás megállapítása nem tartozik ebbe a jogkörbe;

– új jogkörként jelenik meg a szabályozásban, hogy az irányító szerv a költségvetési szerv döntését megsemmisítheti, illetve szükség szerint új eljárás lefolytatására utasíthatja a költségvetési szervet.

3.7. A költségvetési szerv átalakítása, megszüntetése

3.7.1. Általános jogszabályi előírások az átalakításra, megszüntetésre

Az alapító szerv jogosult a költségvetési szervet jogutóddal vagy jogutód nélkül megszüntetni.

Költségvetési szervet általában a következő okok miatt szüntetheti meg az erre jogosult szerv (alapító, irányító szerv), ha

– a költségvetési szerv által végzett tevékenység (szolgáltatás) iránt megszűnt a kereslet,

– a költségvetési szerv által végzett tevékenység nem költségvetési, gazdálkodási rendben hatékonyabban ellátható,

– a költségvetési szerv tevékenysége egy másik költségvetési szervben jobban, gazdaságosabban ellátható.

3. ábra. Költségvetési szerv megszüntetése

Az egyes kategóriák tartalmát a 2015-től hatályos módosítások a következők szerint pontosították:

– összeolvadásnál: az összeolvadó költségvetési szervek megszűnnek, jogutódjuk az átalakítással létrejövő új költségvetési szerv;

– beolvadásnál: a beolvadó költségvetési szerv megszűnik, jogutódja az egyesítésben részt vevő másik költségvetési szerv;

– különválásnál: a különváló költségvetési szerv megszűnik, jogutódjai az átalakítással létrejövő költségvetési szervek;

– kiválás esetén: a kiválással érintett költségvetési szerv fennmarad, és a kiválással érintett szervezeti egységekből önálló költségvetési szerv jön létre;

– beolvadásos kiválás esetén: a kiváló szervezeti egység már működő költségvetési szervbe mint jogutódba olvad be;

– beolvadásos különválás esetén: a különváló költségvetési szervből a különváló szervezeti egységek az átalakítás során már működő költségvetési szervbe mint jogutódokba olvadnak be.

Jogutódlással történő megszüntetés

A költségvetési szerv általános jogutódlással történő megszüntetése átalakítással történhet, mely lehet egyesítés vagy különválás. Az egyesítés lehet beolvadás vagy összeolvadás.

A költségvetési szerv jogutódlással történő megszüntetésére általában akkor kerül sor, ha az ellátott közfeladat végzésére a jövőben is szükség van, de a megszüntetéskori állapoton átszervezéssel változtatni kell.

A jogutódlással történő megszüntetés azt jelenti, hogy a megszüntetett költségvetési szerv követeléseit, kötelezettségeit, eszközeit – irányító szervi döntéstől függően – átveszi a jogutódnak kijelölt költségvetési szerv, valamint a megszüntetett költségvetési szerv közfeladatait részben vagy egészben ellátja, és a jövőben is viseli a közfeladatellátásból származó szakmai kötelezettségeket, amelyek az átszervezés előtti időszakban keletkeztek, vagy ahhoz az időszakhoz köthetőek.

A költségvetési szerv beolvadásán azt értjük, hogy a beolvadó költségvetési szerv megszűnik, az átvevő költségvetési szerv lesz a jogutód. A költségvetési szervek összeolvadásán azt értjük, hogy az egyesítendő költségvetési szervek megszűnnek, jogutódjuk az átalakítással létrejövő új költségvetési szerv. Különválás esetén a különváló költségvetési szerv megszűnik, jogutódjai az átalakítással létrejövő költségvetési szervek.

Fontos törvényi előírás, hogy az általános jogutóddal történő megszüntetés, a megszűnő költségvetési szervvel szemben fennálló követeléseket nem teszi lejárttá, azokat a jogutódnak kell rendeznie.

A költségvetési szerv megszüntetéséről

– jogszabállyal alapított költségvetési szerv esetén jogszabályban;

– a nem jogszabállyal alapított költségvetési szerv esetén megszüntető okiratban kell rendelkezni.

A megszüntető okirat kiadására, a megszüntető okirat közzétételére az államháztartásért felelős miniszter egyetértésével a következő szabályokat kell betartani:

– az Országgyűlés vagy a Kormány által alapított költségvetési szerv megszüntetéséről jogszabályban kell rendelkezni;

– más alapító által alapított költségvetési szerv megszüntetéséhez megszüntetési okirat szükséges;

– az államháztartás központi alrendszerébe tartozó költségvetési szerv megszüntető okiratát a Hivatalos Értesítőben közzé kell tenni.

Jogutód nélküli megszüntetés

A költségvetési szerv jogutód nélküli megszüntetésének főbb jellemzői:

– az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (a továbbiakban: Vtv.) vagy a megszüntetésről rendelkező jogszabály, megszüntető okirat eltérő rendelkezésének hiányában a költségvetési szerv megszüntetés időpontjában fennálló magánjogi jogait és kötelezettségeit – ideértve a vagyonkezelői jogot is – az alapító szerv, az Országgyűlés vagy a Kormány által alapított költségvetési szerv esetén az alapító szerv által kijelölt szerv gyakorolja és teljesíti;

– a megszüntetett költségvetési szerv nem magánjogi jogai és kötelezettségei a jövőre nézve megszűnnek azzal, hogy a megszűnés napján fennálló kötelezettségek teljesítéséért és a követelések beszedéséért az alapító szerv vagy az alapító szerv által kijelölt szerv felel.

A törzskönyvi nyilvántartásból való törlés

A költségvetési szerv a törzskönyvi nyilvántartásból való törlésével, a törlés napjával szűnik meg.

Az átalakításról, megszüntetésről rendelkező jogszabály, megszüntető okirat későbbi időpontot, törvény más időpontot is megállapíthat a megszűnés napjaként, ez esetben a Kincstár a költségvetési szervet ezen időponttal törli a törzskönyvi nyilvántartásból.

Átalakítás esetén az átalakulással megszűnő költségvetési szervet a jogutód költségvetési szerv, vagy szervek bejegyzésével egyidejűleg, a jogutód vagy jogutódok feltüntetésével kell törölni a törzskönyvi nyilvántartásból.

Az Ávr. a költségvetési szervek átalakítási, megszüntetési, végrehajtási feladatait a következők szerint szabályozza.

Az irányító szerv kötelezettségei a költségvetési szerv megszüntetése esetén:

– gondoskodnia kell a közfeladatellátás jövőbeni módjáról, annak szervezeti formája meghatározásáról azokban az esetekben, ha a közfeladatellátás nem kerül megszüntetésre;

– ki kell jelölni a vagyonátadás lebonyolításáért, az eszközök és források leltározásáért felelős személyeket, meg kell határoznia ezeknek a feladatoknak a határidőit;

– gondoskodnia kell az ellátandó közfeladatokhoz tartozó hatósági engedélyek visszavonásáról és annak előkészítéséről, hogy az új hatósági engedélyek a közfeladatokat a jövőben ellátó szervek részére kiadhatók legyenek;

– intézkedni kell a közfeladat ellátásához szükséges díjbevételek díjbeszedési jogosultsága átadásának előkészítéséről;

– gondoskodnia kell a költségvetési szervnél foglalkoztatottakkal kapcsolatos munkáltatói intézkedések meghatározásáról, a határidők kijelöléséről, a közfeladatokat a továbbiakban ellátó szervek részéről történő továbbfoglalkoztatás lehetőségéről.

A megszüntető okirat Ávr.-ben meghatározott minimális tartalma:

– a megszűnő költségvetési szerv neve, székhelye;

– a megszüntetésről rendelkező jogszabály teljes megjelölése;

– a megszüntetésről döntő szerv megnevezése, székhelye;

– a megszűnés Áht.-ban megfogalmazott módja;

– a megszüntetés okirata;

– a közfeladat jövőbeni ellátása;

– a megszűnő költségvetési szerv milyen határnapig, milyen körben és mértékben vállalhat kötelezettséget.

A központi alrendszerbe tartozó költségvetési szerv megszüntetése esetén a költségvetési szerv előirányzatait a fejezetet irányító szervnek a megszüntetés napjával, de legkésőbb harminc napon belül, az előirányzatokat terhelő pénzforgalom nélküli tranzakciókat hatvan napon belül rendeznie kell a Kincstárnál. Ha a költségvetési szerv jogutódja a megszűnés napját követően jön létre, vagy közfeladatát a jövőben az irányító szerv által alapított államháztartáson kívüli szervezet látja el, a megszűnő költségvetési szerv pénzeszközeit a fejezetet irányító szerv ﬁzetési számlájára kell átvezetni.

A központi alrendszerbe tartozó költségvetési szerv megszüntetése esetén a költségvetési szerv előirányzatait a fejezetet irányító szervnek a megszüntetés napjával, de legkésőbb 30 napon belül, az előirányzatokat terhelő pénzforgalom nélküli tranzakciókat 60 napon belül rendeznie kell a Kincstárnál.

Azokban az esetekben, ha a költségvetési szerv jogutódja

– a megszűnés napját követően jön létre,

– vagy közfeladatát a jövőben az irányító szerv által alapított államháztartáson kívüli szervezet látja el,

a megszűnő költségvetési szerv pénzeszközeit a fejezetet irányító szerv ﬁzetési számlájára kell átvezetni.

3.7.2. Az átalakuló, megszüntetett költségvetési szerv átadása során keletkező gyakorlati feladatok és bejelentési kötelezettségek

A költségvetési szerv megszüntetésekor különféle gyakorlati feladatok, átadási és bejelentési kötelezettségek jelentkeznek mind a megszüntetett költségvetési szervnél, mind a felügyeletet ellátó szervnél.

A megszüntetett költségvetési szervnek – az átadásra kerülő feladatok jellegétől függően – egy vagy két átadás-átvételi jegyzőkönyvet kell készítenie.

Azokban az esetekben, ha a költségvetési szerv jogutóddal szűnik meg, és az általa ellátott közfeladatokat a jogutód költségvetési szerv a jövőben is ellátja, az átadás-átvétel alapvetően három szakaszra osztható:

– az átadás-átvétel első szakasza → a döntést követően, de a megszüntetés napja előtt

= a megszüntetési időpont előtti hetekben, napokban kell a jogutód szerv részére a folyamatos közfeladatellátáshoz szükséges dokumentációkat, információkat átadni.
Ebben az ütemben kell az új szervezetben továbbfoglalkoztatni kívánt munkavállalók áthelyezésével kapcsolatos munkajogi ügyeket rendezni.

– az átadás-átvétel második üteme → a megszüntetési időpont után, de legkésőbb 60 napon belül:

= ebben az ütemben kell a megszüntetés napjára készített költségvetési beszámoló és a vagyon-átadási jelentés alapján a vagyont és teljes körű dokumentációját átadni;

= ebben a munkamenetben kell intézkedni a megszüntetett költségvetési szerv korábbi évekből származó teljes iratanyagának átadásáról, további őrzéséről, illetve selejtezéséről.

– az átadás-átvétel harmadik, befejező, utolsó üteme:

= ekkor kell minden rendezetlen, függő ügyet a szükséges dokumentációval átadni;

= valamint a kiürített ingatlanokat rendelkezésre bocsátani.

Az átadás-átvételen legalább jelen kell lennie a megszüntetett költségvetési szerv és a jogutód szervezet vezetőjének, a gazdasági szervezet vezetőjének, valamint az érintett irányító (felügyeleti) szervek kijelölt szakmai és pénzügyi vezetőinek. Természetesen az érintett szervezetek más személyeket is kijelölhetnek résztvevőnek. A jelenlegi jogszabályok nem szabályozzák az átadás-átvételi folyamat eljárási rendjét.

Azokban az esetekben, ha a költségvetési szerv által ellátott közfeladatok ellátási kötelezettsége is megszüntetésre kerül, akkor a szakmai feladatokkal kapcsolatos átadás-átvétel kizárólag a megszüntetés fordulónapját követően áthúzódó függő, rendezetlen ügyekre terjedhet ki.

A megszüntetést követő 60 napon belüli átadás-átvétel tartalma, formája nem változik. Ezekben az esetekben az átvevő minden esetben a megszüntetett költségvetési szerv alapítója irányító (felügyeleti) szerve.

A megszüntetett költségvetési szervnek, az irányítását és a felügyeletét ellátó szervnek bejelentési kötelezettségeket ír elő a jogszabály.

– A megszüntetett költségvetési szerv irányítását, felügyeletét ellátó szerv bejelentési kötelezettségei

= Kincstárnak

• törzskönyvi nyilvántartásból történő kivezetés;

• a Kincstár által vezetett ﬁzetési számlák megszüntetése és intézkedés a megszüntetés napján lévő egyenlegnek és a megszüntetés napját követően még beérkező bevételeknek a jogutód részére történő átvezetéséről;

• előirányzatok törlése;

• önkormányzati területen a költségvetési elszámolási számla és alszámlai megszüntetésének bejelentése.

– A megszüntetett költségvetési szerv bejelentési kötelezettségei

= Nemzeti Adó- és Vámhivatalnak (NAV):

• a költségvetési szerv az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 17/A. §-a szerint tesz eleget a bejelentési kötelezettségeinek;

• záró adóbevallás elkészítése, még a nemleges is.
A megszűnő költségvetési szervnek soron kívüli bevallást kell benyújtania a bevallással még le nem fedett időszakról, valamint abban az esetben is, ha az adóbevallásban semmilyen adókötelezettség nem szerepel. Az adóbevallás határideje a megszüntetés fordulónapját követő 45. nap.

= Kincstárnak:

• az Art. 17/A. §-a szerinti bejelentési kötelezettség;

• Kincstári kártyák megszüntetése;

• a Kincstár által vezetett devizaszámla megszüntetése;

• kincstári postaﬁók megszüntetése.

= Hitelintézeteknek:

• a hitelintézeteknél vezetett bankszámlák, betétkönyvek megszüntetése, és intézkedés az egyenlegnek és a megszüntetés utáni bevételeknek a jogutód részére történő átutalásáról.

= Ellátottaknak:

• értesítés a megszüntetésről és a jogutód szervezet megnevezéséről.
Ellátottak azok a személyek, akik részére a költségvetési szerv alaptevékenységeként a közfeladatot ellátta (pl. betegek, tanulók, egyetemi hallgatók).

= Szolgáltatóknak:

• a folyamatos szolgáltatási szerződések felmondása (energia, fűtés, kommunikáció, közművek, posta stb.).

= Külső partnereknek:

• a megszüntetett költségvetési szerv feladatai jellegétől függően az állandó külső partnereket lehet értékesíteni az új helyzetről.

A megszüntetéssel, átalakítással kapcsolatos számviteli feladatokat az államháztartás számviteléről szóló 4/2013. (I. 11.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Áhsz.) tartalmazza.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.