William Shakespeare

A KÉT VERONAI NEMES

(The Two Gentlemen of Verona)

Fordította: Szabó Magda

Kiadó: ADAMO BOOKS KFT.

http://adamobooks.com

Felelős kiadó: ADAMO BOOKS KFT. ügyvezetője

Copyright © ADAMO BOOKS KFT.

Budapest, 2015

ISBN 978-963-387-342-7

TARTALOM

ELSŐ FELVONÁS

MÁSODIK FELVONÁS

HARMADIK FELVONÁS

NEGYEDIK FELVONÁS

ÖTÖDIK FELVONÁS

SZEMÉLYEK

A MILÁNÓI HERCEG, Szilvia apja
VALENTIN | a két nemes
PROTEUS |
ANTONIO, Proteus apja
THURIO, Valentin ostoba vetélytársa
EGLAMOUR, Szilvia szövetségese
FOGADÓS, akinél Júlia megszáll
RABLÓK, Valentin társai
FÜRGE, Valentin bolondos szolgája
DÁRDÁS, Proteus bolondos szolgája
PANTHINO, Antonio szolgája
JÚLIA, Proteus szerelmese
SZILVIA, Valentin szerelmese
LUCETTA, Júlia komornája

Szolgák, zenészek

Szín: Verona; Milánó; erdő Milánó határában

ELSŐ FELVONÁS

1. szín

Verona egyik tere.
Belép Valentin és Proteus

VALENTIN
Kedves jó Proteusom, ne beszélj le!
Ki otthon ül, nem nő tul otthonán.
Ha ifju életed nem volna rab
Szerelmesed szép szemének bilincsén,
Bizony, arra kérnélek, jöjj velem,
Nézd meg inkább a nagyvilág csodáit,
Mint itthon gubbassz, unatkozva, lustán,
S legszebb éveid céltalan fecséreld.
De szíved ég, hát juss a célba, mint én
Vágyom, ha szívem majd megszólal szintén.

PROTEUS
Szóval mégy? Ég áldjon, édes Valentin!
Gondolj rám, ha útközben valami
Különleges kerül szemed elé!
Kivánd, bár én is részese lehetnék
Örömödnek, mikor jól megy sorod;
S a veszélyben - ha veszély törne rád -
Bizd szent imámra válságos ügyed!
Szószólód leszek az Égnél, Valentin!

VALENTIN
Szerelmes könyvből imádkozol értem?

PROTEUS
Olyan könyvből, amelyet szeretek.

VALENTIN
Egy mély érzés sekély történetéből:
"Hogy úszott át Abydosból Leander..."

PROTEUS
Nagyon mély érzés mély meséje az,
Hisz füléig szerelmes volt Leander.

VALENTIN
Az igaz. Te meg a füled hegyéig,
De Abydosból mégsem úszol át.

PROTEUS
Fülem hegyéig? Jó hegyes a nyelved!

VALENTIN
Na, tompa a te elméd!

PROTEUS
Mit beszélsz?

VALENTIN
Epedsz, és az epedés bére gúny,
A sóhajé egy szende szép tekintet,
S húsz gyötrő éjé egy percnyi gyönyör.
Ha nyersz, talán bajt hoz rád nyereséged,
Ha vesztesz, nyertél - ám tengernyi kínt;
Balgaságodra rámegy az eszed,
Vagy az eszedre megy rá balgaságod.

PROTEUS
Így, nézeted szerint, bolond vagyok?

VALENTIN
Így, ahogy nézlek, félek, igazam van.

PROTEUS
Ámort szapulod - én nem vagyok Ámor.

VALENTIN
Ő az urad, mert ő uralkodik
Rajtad, s azt, kit egy bolond tart igában,
Nem lehet bölcsnek minősíteni.

PROTEUS
Az írók szerint fényes elme mélyén
Is él emésztő szerelem, akár
Emésztő hernyó a bimbó ölében.

VALENTIN
Az írók szerint: mint a ki se nyílott,
Zsenge bimbót hernyó pusztítja el,
Úgy háborítja meg a szerelem
Az ifju elmét: bimbóban emészti.
Alig hasadt még, oda gyönge szirma,
S bimbóban pusztul minden szép remény.
De mit is töltöm az időt veled,
Kit eskü köt egy balga szenvedélyhez?
Még egyszer: Isten áldjon! Vár apám
A révben, hogy lásson hajóra szállni.

PROTEUS
Elkísérlek még odáig, Valentin!

VALENTIN
Nem, búcsúzzunk el, drága Proteus!
Majd írd meg Milánóba, hogy milyen
Sikert ért el szerelmed és mi újság
Felétek, amíg távol van barátod!
Hasonlóképp én is irok neked.

PROTEUS
Kisérjen Milánóba jószerencse!

VALENTIN
Téged ugyancsak, itthon! Ég veled! (El)

PROTEUS
Én szerelemre, ő rangra vadászik,
S elhagyja otthonát, hogy majd diszére
Váljék. Én mindenem, magam, barátom
Elhagynám! Te, Júlia, kicseréltél!
Nem tanulok, fecsérlem az időt,
Fittyet hányok bölcs szónak, a világnak;
Szivem sajog s az elmém belebágyad.

Belép Fürge

FÜRGE
Adjon isten, Proteus úr! Nem látta a gazdámat?

PROTEUS
Épp most indult a révbe, hogy Milánóba menjen.

FÜRGE
Akkor, fejem rá, már ott ül a bárkán,
S én árva bárány, elvesztettem őt.

PROTEUS
Bizony, a bárány gyakran elbitangol,
Ha a juhásza másfelé csatangol.

FÜRGE
Igazán azt hiszi, hogy a gazdám juhász, én meg birka vagyok?

PROTEUS
Azt hát!

FÜRGE
Hej, akkor ám az én szarvam az övé is, álmomban, ébren egyaránt.

PROTEUS
Buta egy felelet, rávall egy birkára.

FÜRGE
Ez még mindig az én birkaságomat bizonyítja?

PROTEUS
Persze, meg azt, hogy a gazdád juhász.

FÜRGE
Dehogyis! Még az ellenkezőjét is be tudom bizonyítani.

PROTEUS
No, nem lesz könnyű, mert én majd rácáfolok egy másik érvvel.

FÜRGE
A juhász szokta keresni a birkát, nem a birka a juhászt. De hát én keresem a gazdámat, nem a gazdám engem, ennélfogva nem lehetek birka.

PROTEUS
A birka eleségért jár a juhász után, de a juhász nem élelemért jár a juh után. Te bérért jársz a gazdád után, de a gazdád nem bérért jár utánad - ennélfogva mégiscsak birka vagy.

FÜRGE
Még egy ilyen érv, és elbégetem magamat: beeee.

PROTEUS
Hanem hallod-e? Odaadtad a levelemet Júliának?

FÜRGE
Oda én, uram! Én, szegény elbitangolt jószág, odaadtam a levelét annak a jószagú jószágnak, ő meg, a jószagú jószág, nem adott a fáradságomért semmit nekem, szegény, elbitangolt jószágnak.

PROTEUS
Nagyon kicsi egy legelő ez ennyi tenger jószágnak!

FÜRGE
Hát ha olyan zsúfoltnak találja, legjobb volna tán nyársra húzni a kisasszonyt.

PROTEUS
Van eszemben! Vigyázz, mert megkapod a magadét!

FÜRGE
Helyes, uram, számítok is rá a levélhordásért.

PROTEUS
Csakhogy nem azt kapod, amit szeretnél, hanem pálcát a nyakad közé.

FÜRGE
Pálcát? Nem pénztárcát? Ilyennek mégse hittem!
Ugyan soványka bér a levélért, mit kedvesének vittem!

PROTEUS
De hát mit mondott?

FÜRGE
(rázza a fejét)
Semmit.

PROTEUS
Semmit? A fejedet rázod? Te semmirekellő!

FÜRGE
Ejnye, uram, csak mutatom, hogy a fejét rázta és nem mondott semmit. Nem kell azért semmirekellőnek nevezni.

PROTEUS
Semmi meg kell, ha összeteszem, éppen semmirekellő.

FÜRGE
No, ha vállalta a fáradságot, hogy összerakja a szót, tartsa is meg a fáradsága fejében!

PROTEUS
Nem, nem, legyen csak a tiéd, amiért postásomnak álltál!

FÜRGE
Sokat ki kell állni öntől, ha tetszik, ha nem, az már szentigaz!

PROTEUS
S ugyan hogy állod ki azt a sok mindent?

FÜRGE
Hát, uram, ami a levelet illeti, ugyan béketűrően, mert hiszen minden fáradságom fejében csak azt az egy szót kaptam: semmirekellő.

PROTEUS
A mennykőbe, de gyorsan vált az eszed!

FÜRGE
Mégse bírja utolérni az ön lassú erszényét!

PROTEUS
No rajta, nyisd ki a szád! De aztán röviden! Hát mit mondott?

FÜRGE
Nyissa csak ki az erszényét, mindjárt kiviláglik a pénz is meg a kisasszony válasza is!

PROTEUS
Na, fickó, itt van a fáradságodért, fogd! Hát szóval mit mondott?

FÜRGE
Hát, uram, nekem komolyan az a véleményem, hogy nemigen kapja meg a kezét.

PROTEUS
Hogyhogy? Ennyit ki tudtál szedni belőle?

FÜRGE
Nem tudtam én, uram, semmit se kiszedni belőle, még egy tallért sem a levélhordásért. De ha már ilyen keményen bánt velem, aki csak közvetítettem az ön érzelmeit, attól félek, hogy önnel se bánik majd szelídebben, ha személyesen nyilatkozik neki az érzelmeiről. Ne is adjon neki más emléket, csak követ, mert kemény ám a kisasszony, akár az acél!

PROTEUS
De hát mit mondott? Semmit?

FÜRGE
Nem az, még annyit sem, hogy "nesze, fogd a fáradságodért!". Ön viszont, hogy bebizonyítsa, milyen bőkezű, megajándékozott egy garassal. Köszönöm szépen, viszonzásképpen ezentúl csak hordja ki személyesen a leveleit. Isten áldja, Proteus úr, átadom az üdvözletét a gazdámnak!

PROTEUS
Kotródj, védelmezd a hajótöréstől
Hajód - nem süllyed el, míg rajta vagy;
A sors a parton szánt száraz halálra.

Fürge el

Jobb küldönc után nézek: attól tartok,
Át sem veszi Júlia levelem,
Mert ilyen hitvány posta vitte el. (El)