William Shakespeare

MACBETH

(Fordította: Szász Károly)

Kiadó: ADAMO BOOKS KFT.

http://adamobooks.com

Felelős kiadó: ADAMO BOOKS KFT. ügyvezetője

Copyright © ADAMO BOOKS KFT.

Budapest, 2015

ISBN 978-963-387-421-9

TARTALOM

ELSŐ FELVONÁS

MÁSODIK FELVONÁS

HARMADIK FELVONÁS

NEGYEDIK FELVONÁS

ÖTÖDIK FELVONÁS

SZEMÉLYEK

Duncan, skót király.

Malcolm,
Donalbain, fiai.

Macbeth,
Banquo, hadvezérei.

Macduff,
Lenox,
Rosse,
Menteth,
Angus,
Cathness, skót thánok.

Fleance, Banquo fia.

Siward, Northumberland grófja, az angol hadak vezére.

Ifjú Siward, fia.

Seyton, tiszt; Macbeth kíséretében.

Macduff fiacskája.

Egy skót és

Egy angol orvos.

Egy százados.

Kapus.

Öreg ember.

Három gyilkos

Lady Macbeth.

Lady Macduff.

Lady Macbeth komornája

Hecate és

három boszorkány.

Lordok, urak, tisztek, katonák, szolgák, hírnökök és egyéb kíséret.
Banquo szelleme és egyéb látmányok.

ELSŐ FELVONÁS

I. SZÍN

Nyílt tér.

Dörgés, villámlás. Három boszorkány jő.

1. BOSZORKÁNY.
Mikor jőjünk össze hárman:
Dörgés-, villám-, záporában?

2. BOSZORKÁNY.
Mikor a vész elviharz:
S vesztve s nyerve lész a harc.

3. BOSZORKÁNY.
Meg lesz nap-lementig az!

1. BOSZORKÁNY.
S hol a hely –?

2. BOSZORKÁNY.
A fenyér. –

3. BOSZORKÁNY.
Macbeth is oda ér.

1. BOSZORKÁNY.
Szürke macska, mék már!

2. BOSZORKÁNY.
Béka szólít –

3. BOSZORKÁNY.
Mindjár’!

MIND.
Szép a rút és rút a szép.
Rajta! köd- s homályba szét!(Eltűnnek.)

II. SZÍN

Táborhely, Fores alatt.

A szín mögött csatazaj. Duncan király, Malcolm, Donalbain, Lenox, Kíséret, jönnek s egy sebesült Századossal találkoznak.

DUNCAN.
Mi véres ember ez! úgy nézem őt:
Hírt adhat arról, hogy miképpen áll
A lázadás?

MALCOLM.
Ez ép a tiszt, ki vas
Karával egy ellen csapat közül
Engem kivágott. – Üdv, vitéz barátom!
Azt kérdi a király: hogy állt a harc,
Mikor te ott hagyád?

SZÁZADOS.
Még kétesen;
Fáradt úszók gyanánt, buktatni kik
Egymást hiába küzdenek. A bősz
Macdonwaldnak (az ám a pártütő!
Mert született gazság egész raja
Zsibong körüle, azzá tenni őt –)
Nyugat felől a Kernek s Galloglassok
Jöttek segélyre; – s a szerencse is
Mosolya átkozott ügyére, s szintén
A lázadó rimája lőn; Hiába!
Macbeth a hős, (méltó e névre!) – meg-
Vetvén a szerencsét – vont karddal, melyen
Véres halál füstölge, – mint a harc
kedvence tört a nyomorúltig utat;
S nem üdvözölve, el se búcsúzott,
Míg köldökétől állig nem hasítá,
És várfalunkra nem tűzé fejét.

DUNCAN.
Óh, hős rokon! nemes lovag!

SZÁZADOS.
De mint ha
Onnan, hol a nap kél, hajótörő
Vészfellegek dörögve tornyosúlnak:
Úgy jött, a honnan jót vártunk, gonosz.
Halld, Skóciának királya, halld! alig
Űzé a jog, vitéz acéllal, a
Gyors lábú Kerneket veszett futásba:
Midőn Norvég királya, élve a
Jó alkalommal, tiszta fegyverét
S pihent hadát reánk veté.

DUNCAN.
Derék
Vezéreinket: Banquot s Macbethet
Nem csüggeszté ez?

SZÁZADOS.
Mint veréb a sast?
Vagy nyúl oroszlánt! Nem mondok nagyot,
De olyanok voltak, mint kétszeres
Töltésű ágyúk; s kétszer kétszeres
Dühvel csapának a Norvégra. – Én
– Ha csak friss vérbe megfürödni, vagy
Új Golgotát emelni nem vala
Céljok: nem is tudom –
Alélt vagyok, sebem segélyt kiált.

DUNCAN.
Szód mint sebed becsületedre vál,
Jó bajnok! – Orvoshoz vigyétek őt.
(A százados kivezettetik.)
Rosse és Angus jönnek.
Ki jő emiatt?

MALCOLM.
A hősi Rosse thán.

DUNCAN.
S minő sietség néz ki a szeméből,
Mint a ki nagy csodákat hoz hirül.

ROSSE.
Üdv a királynak!

DUNCAN.
Honnan jösz, nemes thán?

ROSSE.
Fife-ból, királyom, hol norvégi zászlók
Lengnek a légben s hűsen legyezik
Népünket. A Norvég király maga
Töménytelen haddal s az áruló
Cawdori thántól támogatva, kezdé
A bősz csatát; míg Macbethünk szilárd-
Bizton, Bellóna vőlegényeként
Csapott reája, nem alább való
Erővel; ott kárt kárra, bősz acélt
Acélba vágva, megtöré azok
Kevély dacát; – egy szóval, a miénk
A győzelem; –

DUNCAN.
Minő szerencse!

ROSSE.
Úgy hogy
Swenó király most békeért könyörg;
De holtjait nem engedők hogy el-
Temesse, míg Szent-Colmba tízezer
Dollárt le nem tett a kincstárnak.

DUNCAN.
Hah!
E gaz Cawdor se csalja már tovább
Szívünk bizalmát! – Menj s kiáltsd, hogy ő már
Halott – s köszöntsd címével Macbethet!

ROSSE.
Felség, megyek.

DUNCAN.
Mit ő veszíte, Macbeth nyerte meg!
(Mind el.)