Jókai Mór

A Magláy-család

Aki holta után áll bosszút

Kiadó: ADAMO BOOKS KFT.

http://adamobooks.com

Felelős kiadó: ADAMO BOOKS KFT. ügyvezetője

Copyright © ADAMO BOOKS KFT.

Budapest, 2015

EPUB ISBN 978-963-387-613-8

MOBI ISBN 978-963-387-614-5

TARTALOM

A MAGLÁY-CSALÁD

I.

II.

III.

IV.

V.

VI.

VII.

VIII.

IX.

X.

A KI HOLTA UTÁN ÁLL BOSZUT.

I. Hogyan támadt ez az elbeszélés? (Olyan előljáró-beszéd forma.)

A MAGLÁY-CSALÁD

I.

Egy szép reggelen Magláy Sebestyén úgy találta, hogy a feleségének a szemei ki vannak sírva.

Hisz az egész föld tekintete másforma lesz záporeső után, hát még az asszonyi szemeken hogy ne látszanék meg?

Kivált az olyan szép szemeken, mint Clarindáé, a miknek az örvényébe, ha valaki belenéz, hát beleszédül.

Látni azokban mindent, a mi az égen van: csillagot, szivárványt, villámlást, holdudvart, napfeljövetelét.

Magláy Sebestyén rendesen csak a borúlatot szokta benne látni.

– Mért van kisírva a te két szép szemed, te égből lejáró angyal?

A lehunyó szárnyas szempillák még egy ragyogó könycsepp párt zúztak szét. Kész volt a felelet.

– Elszökött tőlem a Lórim!

A Lóri, az a madárfejü ember, a tarka szárnyú, a ki beszélni tud háromféle nyelven; de legszívesebben németűl, a ki úgy szerette az asszonyát, hogy annak a szájából ette meg a narancsszeletet s minden embert vérig harapott, a ki az úrnőjéhez közelített, s urat, cselédet egyformán „filounak, spitzbubnak, betyárnak” címezett; ő neki pedig sorba csókolta mind az öt ujja hegyét, olyan hangos csattogtatással, hogy a ki nem látta, hogy madár, azt hitte: vőlegény, a ki menyasszonyától kérdezősködik; s mikor annak a nevét kimondta: „Liebe Klarinda”, azt annyi hízelkedéssel tette, olyan becés hanglejtéssel, hogy az csupa csoda volt; néha még azt a szót is hozzátette: „Liebst du mich noch?”

És mégis el tudott szökni. Itt áll a szép cifra kalitja üresen a kitárt ablak előtt.

– Nosza minden ember, a ki csak mozoghat: hajdú, szerezsán, vadász, kertész, csősz, erdőkerülő! Jobbágyok! Naplopók! Kenyérpusztitók! Neki az erdőnek! Száz arany üti a markát, a ki a beszélő madarat meghozza! Ne félj bálványom: visszakerűl a madarad.

A maglái uradalom vadas erdősége tesz valami hatvanezer holdat; de ember is van hozzá elég, a ki azt felhajtsa egy madárért.