Tattay Levente

Versenyképesség

és szellemi alkotások

az Európai Unióban

Wolters Kluwer • Budapest, 2016

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2016

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info-hu@wolterskluwer.com

www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: Tóth Gábor, a Wolters Kluwer Kft. ügyvezetője

Kiadásért felelős: Fehér Nóra

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Rajházi Mónika

Felelős szerkesztő: Aszalós Dániel

Műszaki szerkesztés: Wolters Kluwer Kft.

Grafikai tervezés: Wolters Kluwer Kft.

Nyomdai előkészítés: Korrinfo Kft.

ISBN 978 963 295 592 6

Termékkód: YEB1646

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén,

továbbá a shop.wk.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában

(fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Szerző:

dr. Tattay Levente

Kézirat lezárva:

2015. december 31.

A könyvet támogató szervezetek:

• Pintz és Társai Szabadalmi, Védjegy és Jogi Iroda Kft.

• Agroterm Kft.

• Pannon Falap-Lemez Kft.

• Nagy és Trócsányi Ügyvédi Iroda

© Tattay Levente, Budapest, 2016

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2016

Rövidítések jegyzéke

Adatbázis Irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 1996. március 11-én kelt irányelve az adatbázisok jogi oltalmáról

ARIPO

African Regional Intellectual Organisation

ARROW

Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works

Árvamű Irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2012/28/EU irányelve (2012. október 25.) az árva művek egyes megengedett felhasználási módjairól

BASCAP

Business Action to Stop Counterfeiting and Piracy

Bécsi Megállapodás

Védjegyek ábrás elemeiről szóló Bécsi Megállapodás, 1973

Bérlet Irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2006. december 2-án kelt 2006/115/EK irányelve a bérleti és haszonkölcsönzési jogról és a szerzői joghoz kapcsolódó egyes jogokról a szellemi alkotások területén

Biopatent Irányelv

Az Európai Parlament és Tanács 1998. július 6-án kelt 98/44/EK irányelve a biotechnológiai találmányok jogi oltalmáról

Bizottság

Commission (European Commission), Európai Bizottság

Budapesti Szerződés

A mikroorganizmusok szabadalmi eljárás céljából történő letétbe helyezése nemzetközi elismeréséről szóló Budapesti Szerződés, 1977

BUE

Berni Uniós Egyezmény az irodalmi és művészeti alkotások oltalmáról, 1886

CPVO

Community Plant Variety Office (Közösségi Növényfajta-hivatal)

EGK

Európai Gazdasági Közösség (1958–1993) az EU jogelődje – European Economic Community (EEC)

EGT

Európai Gazdasági Térség – European Economic Area

EK

Európai Közösség

Egységes Európai

Szabadalmi rendelet

Az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló 1257/ 2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet

Egységes Európai

Szabadalom

fordítási rendelete

Az Európai Parlament és Tanács 2012. december 17-én kelt 1260/2012/EU rendelete az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködésnek az alkalmazandó fordítási szabályok tekintetében történő végrehajtásáról

Egységes hatályú

európai szabadalom

Unitary European Patent

Egységes Szabadalmi Bíróság

Unified Patent Court

EK-Szerződés EKSz,

Római szerződés

Az Európai Közösség Alapító Szerződése, 1957; Római Szerződés – Treaty of Rome

Elektronikus

kereskedelemről

szóló irányelv

Az Európai Parlament és Tanács 2000. június 8-i irányelve a belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól

EP

European Patent – európai szabadalom

EPO

European Patent Office, magyar rövidítése: ESZH

ESZAK

Európai Szén- és Acélközösség

ESZE

Európai Szabadalmi Egyezmény (EPC) – European Patent Convention

ESZSZ

Európai Szabadalmi Szervezet

EUB

Európai Bíróság – Court of Justice of the European Union

EU

Európai Unió

EURATOM

Európai Atomenergia Közösség

Europeana

Európai Digitális Könyvtár

EUSz

Az Európai Unió létesítéséről szóló szerződés, 1992

EUMSz

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés, 2007

EU Védjegyrendelet

2015/2424/EU parlamenti és tanácsi rendelet

Európai Megállapodás

Az Európai Közösségek és a Magyar Köztársaság között 1991. december 16-án aláírt Társulási Szerződés – kihirdette az 1994. évi I. törvény

EUSZTH

Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatal – EUIPO – European Union Intellectual Property Organization

Hágai Megállapodás

Hágai Megállapodás az ipari minták nemzetközi lajstromozásáról, 2011

Hivatal, BPHH

OHIM Office of Harmonization for the Internal Market (trademarks and designs), magyar rövidítése: BPHH, Belső Piac Harmonizációs Hivatal

INFOSOC Irányelv

Európai Parlament és Tanács 2001. május 22-én kelt 2001/29/EK irányelve az információs társadalomban érvényesülő szerzői és kapcsolódó jogok egyes kérdésekben történő összehangolásáról

Jogérvényesítési Irányelv

Az Európai Parlament és Tanács 2004/48/EC irányelve a szellemi tulajdon fokozott védelméről

kkv

Kis- és középvállalat

kjk

Közös jogkezelés

Közös jogkezelési –

KJK-irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2014/26/EU irányelve (2014. február 26.) a szerzői és szomszédos jogokra vonatkozó közös jogkezelésről és a zeneművek belső piacon történő online felhasználásának több területre kiterjedő hatályú engedélyezésére

Követő Jogi Irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2001. szeptember 27-én kelt 2001/84/EC irányelve az eredeti szerzői jogi alkotások szerzőit megillető követő jogról

Közösségi Minta Irányelv

Az Európai Parlament és Tanács 1998. október 13-án kelt 98/71/EK irányelve a formatervezési minták jogvédelméről

Közösségi Mintarendelet

A Tanács 6/2002/EK számú rendelete a közösségi formatervezési mintáról

Közösségi Növényoltalom rendelet

A Tanács 1994. július 27-én kelt 2100/94/EK rendelete a közösségi növényoltalomról

Közösségi Védjegy

Irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2008/95/EK irányelve a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről, felváltotta az Európai Parlament és Tanács 2015/2436/EU irányelve

Közösségi

Védjegyrendelet

A 207/2009/EK rendelet a Közösségi Védjegyről

Közösségi Szeszrendelet

A szeszes italok legfontosabb uniós forrása a 110/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet a szeszes italok meghatározásáról, megnevezéséről, kiszereléséről, címkézéséről és földrajzi árujelzőinek oltalmáról

Lisszaboni Egyezmény

Lisszaboni Megállapodás az eredetmegjelölések oltalmáról és nemzetközi lajstromozásáról, 1958

Locarnoi Egyezmény

Locarnoi Megállapodás az ipari minták nemzetközi osztályozásának létesítéséről, 1968

Madridi Megállapodás

Madridi Megállapodás a védjegyek nemzetközi lajstromozásáról, 1891

Megfigyelőközpont

European Observatory on Infringements of Intellectual Property Rights, a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontja

Megfigyelőközpont

rendelet

Az Európai Parlament és a Tanács 2012. április 19-i 386/2012/EU rendelete a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnak (védjegyek és formatervezési minták) a szellemi tulajdonjogok érvényesítésével kapcsolatos feladatokkal, ideértve a közszféra és a magánszektor képviselőinek a szellemi tulajdoni jogsértések európai megfigyelőközpontjaként történő összehívásával való megbízásáról

Madridi Protokoll

Madridi Protokoll a védjegyek nemzetközi lajstromozásáról, 1989, a Madridi Megállapodás a védjegyek nemzetközi lajstromozásáról, 1891 továbbfejleszése

Marrakeshi Szerződés

MSZ

A vakok, a látáskárosultak vagy az olvasási képességükben másként korlátozott személyek kiadott művekhez való hozzáférésének előmozdítására irányuló Marrakeshi Szerződés (2013)

Műhold Irányelv

A Tanács 93/83/EGK irányelve (1993. szeptember 27.) a műholdas műsorsugárzásra és a vezetékes továbbközvetítésre alkalmazandó egyes szerzői és szomszédos jogi szabályok összehangolásáról

Nizzai Megállapodás

Nizzai Megállapodás az áruk és szolgáltatások védjegylajstromozás céljából történő osztályozásáról, 1957

Nairobi Megállapodás

Nairobi szerződés az olimpiai jelkép oltalmáról – Nairobi Treaty on the Protection of the Olympic Symbol, 1981

OECD

Organisation for Economic Cooperation and Development

OHIM

OHIM, Office for Harmonization in the Internal Market

OMPI

Organisaltion Mondial de la Propriété Intellectuelle

OAPI

Organisation Africaine de la Propriété Intellectuelle

PCT

Szabadalmi Együttműködési Szerződés, 1970 – Patent Cooperation Treaty

PUE – Párizsi Uniós Egyezmény

Párizsi Uniós Egyezmény az Ipari Tulajdon Oltalmáról 1883 – Paris Convention for the Protection of Industrial Property

Római Egyezmény

Római Egyezmény az előadóművészek, hangfelvétel-előállítók és műsorsugárzó szervezetek védelméről, 1961

Szabadalmi Jogi

Egyezmény

Szabadalmi jogi szerződés – Patent Law Treaty, 1970

Szerződések

EUSz, EUMSz és az EURATOM Szerződések együtt. Korábban a Szerződések körébe a három közösséget (ESZAK, EGK, EURATOM) létrehozó Párizsi Szerződést, a két Római Szerződést és a Maastrichti Szerződést sorolták.

Szoftver Irányelv

Az Európai Parlament és Tanács 2013. április 13-án kelt 2009/24/EK irányelve a számítógépprogramok jogi oltalmáról

SZTNH, Hivatal

Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

Tanács

Európai Unió Tanácsa – Council of the European Union

Topográfia-irányelv

Az Európai Tanács 1986. december 16-án kelt 87/54/EEC irányelve a félvezető termékek topográfiájáról

TRIPS

A szellemi tulajdonjogok oltalmának kereskedelmi aspektusairól szóló Egyezmény, 1993

tvr.

törvényerejű rendelet

Uniós Borpiaci Rendtartás

Az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról

Uniós eredetvédelmi

rendelet

Az 1151/2012/EU (2012. november 21.) rendelet a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről

UPOV-egyezmény

Nemzetközi Egyezmény az új növényfajták jogi oltalmáról, 1961, 1991-es módosítással

USA

United States of America – Amerikai Egyesült Államok

Védelmi idő Irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2006. december 12-én kelt 2006/116/EK irányelve a szerzői jogok és egyes kapcsolódó jogok határidejéről

Védjegyirányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2008/95/EK irányelve a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről, felváltotta Az Európai Parlament és Tanács 2015/2436/EU irányelve

Védjegyjogi Szerződés

Trademark Law Treaty, 1994

WHO

Egészségügyi világszervezet – World Health Organization

WCT

WIPO szerzői jogi egyezmény, 1996 – WIPO Copyright Treaty

WIPO

A Szellemi Tulajdon Világszervezete – World Intellectual Property Organisation

WIPO Szerződés

A Szellemi Tulajdon Világszervezetét létesítő Megállapodás, 1967 – Treaty Establishing World Intellectual Property Organization

WPPT Szerződés

a WIPO előadásokról és hangfelvételekről szóló egyezménye, 1996 – WIPO Performances and Phonograms Treaty

WTO

World Trade Organization (Kereskedelmi Világszervezet)

Előszó

Az Európai Unió1 valamennyi gazdaságpolitikai és felső szintű politikai2 dokumentumában meghatározó szerepet kap a versenyképesség növelése, amely prioritást élvez a hivatalos célok között.3

A versenyképesség növelésének az igénye legszemléletesebben az Európai Unió működéséről szóló Szerződés4 iparpolitikáról5 és a kutatásról, technológiafejlesztésről és űrkutatásról szóló6 cikkeiben jut kifejezésre, és állandóan napirenden levő kérdés, amely a közvéleményt aktívan foglalkoztatja.

E könyv abból indul ki, hogy a szellemi alkotások kiemelkedő gazdasági jelentőséggel bírnak.

A szellemi tulajdon védelmének dimenzionális felismerését közvetlenül a bitorolt és hamisított termékek mennyiségének totális megnövekedése idézte elő.

A GATT Uruguay fordulóját lezáró nemzetközi egyezménycsomag egyik fontos részegyezményeként fogadták el a szellemi tulajdon kereskedelmi vonatkozásairól szóló TRIPS egyezményt, amelynek alapvető célkitűzése a hamisítások és bitorlások visszaszorítása.7 A TRIPS egyezménynek 2015-ben 161 tagja volt.

Az OECD adatai szerint a globális gazdasági teljesítmény (global economic output) több mint 30%-a a tudásintenzív iparágakból jön.8

Az Egyesült Államokban,9 és az Európai Unióban10 majdnem egy időben mérték fel a szellemitulajdon-intenzív ágazatok hozzájárulását a gazdasági fejlődéshez. Szellemitulajdon-intenzív iparág olyan szakterület, amelyben a szellemi tulajdonjogok száma meghaladja az átlagot. Az európai iparágak több mint fele (615-ből 321) szellemitulajdon-intenzívnek tekinthető.

Európában a szellemitulajdon-intenzív ágazatokban a foglalkoztatottság 26%-os, az USA-ban csak 19%-os. Az EU-ban a GDP 39%-a, az USA-ban 36%-a szellemitulajdon-intenzív ágazatokból származik. Az Európai keresetek 41%-a ered a szellemitulajdon-intenzív ágazatokból. Ez az arány az Egyesült Államokban valamivel magasabb, 42%-os.11

A szellemi alkotások iránti megnőtt érdeklődést jól reprezentálja a szabadalmi statisztika. 1985-ben a világ WIPO-hoz csatlakozott államaiban 921 715 szabadalmi bejelentést tettek, 1995-ben 1 047 766-ot (első ízben egymillión felül), 2005-ben 1 701 331 bejelentésre került sor.12 2014-ben a szabadalmi bejelentések száma meghaladta a kétmillió-hétszázezret,13 ebből 928 177 esett Kínára.

Az uniós iparjogvédelmi statisztikák bíztatóak. A 2014-es bejelentési számok Európa legjelentősebb államaiban növekvő tendenciát mutatnak a 2013-as, zárójelbe tett adatokhoz képest.

2014-ben Németországban 66 985 (63 167) szabadalmi bejelentést, 202 886 (193 867) védjegybejelentést és 61 054 (57 251) formatervezési mintabejelentést tettek.

Az Egyesült Királyságban 2014-ben 23 040 (22 938) szabadalmi bejelentést, 110 838 (104 701) védjegybejelentést tettek.14

A fejlett technológia exportja vonatkozásában az EU az első. 2010-ben a világ legfejlettebb államai adatait feldolgozó statisztikában az első 10 között 4 uniós államot is találunk. Nem lényegtelen, hogy Németország 2010-ben 183 354 millió USA dollár értékben exportált high-tech termékeket, amellyel világviszonylatban a 2. helyet érte el,15 megelőzte az Egyesült Államokat,16 Japánt és Koreát is. Franciaország 7., az Egyesült Királyság a 9., Hollandia a 10. helyet foglalta el.

Alapvető feladat annak bemutatása, hogy a szellemi alkotásokra vonatkozó normák olyan gazdasági értékű jogok, amelyek jelentősen hozzájárulnak az Európai Unió versenyképességének növeléséhez továbbá a nemzeti jövedelem, a foglalkoztatottság és a személyi jövedelmek növekedéséhez, mind az európai integráció szintjén, mind az EU 28 tagállamában.

E könyv törekszik a szellemi alkotások, az innováció és a gazdasági versenyképesség közötti szerves kapcsolatok bemutatására. Ebben a vonatkozásban elengedhetetlen a szabadalmak, védjegyek és formatervezési minták, valamint a szerzői alkotások és az innováció közötti kapcsolatok bemutatása, és annak tudatosítása, hogy az innováció kizárólag szellemi alkotások formájában valósul meg.

I. Rész

Versenyképesség, innováció

és a szellemi alkotások

az Európai Unióban

1. Fejezet

Az Európai Unió versenyképessége és a szellemi alkotások

Az Európai Unió innovatív versenyképessége

1. Az Európai Unió versenyképessége

1.1. A Közösség lemaradása

Az Európai Gazdasági Közösség17 és az Amerikai Egyesült Államok, valamint Japán között a versenyképesség mérése, továbbá e téren jelentkező tendenciák kutatása aktuális problémaként jelentkezett a múlt század 60-as éveitől kezdve.

Európa gazdasági és tudományos vezető szerepének mítosza a világban már a 70-es években látványosan megdőlt.18

Az Európai Közösség19 statisztikai mutatói általában elmaradtak a legjelentősebb versenytársak adataitól.20

1.1.1. A lemaradás gazdasági vonatkozásai

Az európai jövedelemszint mindig is lényegesen alacsonyabb volt, mint az amerikai. Az európai kereset 1950-ben 46%-a, 1973-ban 67%-a, 1990-ben 71%-a, 1998-ban 67%-a volt az Amerikai Egyesült Államok jövedelemszintjének. Hasonló volt a helyzet a munka termelékenységével, a szolgáltatási szektor és a feldolgozóipar hozzáadottérték-arányával kapcsolatban.21

Az európai ipari termelés növekedési üteme és termelékenységi szintje szintén elmaradt az Egyesült Államok és Japán mögött. A legjobb európai teljesítmények csak az amerikai szint (amely átlagosan megegyezik a japánival) 65%-át érték el. Ezért a Közösség gyors22 pozícióvesztésének lehettünk tanúi a nemzetközi kereskedelemben. Piaci pozícióinak romlására a 70-es években és a 80-as évek elején az EK a válságba került lemaradó ágazatok közösségi támogatásával válaszolt. Néhány év alatt azonban világossá vált, hogy a protekcionizmus, a közösségi szintű szubvencionálás nem képes az EK versenyképességét javítani.23

1.1.2. Lemaradás a technikai haladás terén

Különösen nehézzé vált az EK-országok helyzete a második olajárrobbanás (1973) kapcsán felerősödő világgazdasági versenyben, amikor nyilvánvalóvá vált, hogy a csúcstechnológiát képviselő, a világpiacon jó árdinamikát felmutató ágazatok termékeinél jelentkezik a Közösség legnagyobb lemaradása.24

Az európai versenyképesség aktualizálásában jelentős szerepet játszott a csúcstechnológiák terén az 1979. évi Davignon-jelentés25, amely az USA-hoz és Japánhoz képest az európai ipar jelentős lemaradását állapította meg, különösen a high-tech termékek vonatkozásában, olyan fontos területeken, mint az elektronika, űrkutatás és informatika. Ennek megfelelően az informatikai világpiac több mint 60%-át USA-beli cégek uralták, szemben a 22%-os Japán és csak 11%-os közösségi részesedéssel.26

Európában megkongatták a vészharangokat és a lemaradást válságjelenségként kommunikálták.

1.2. Cél: az európai versenyképesség növelése

Az EK-Szerződés27 több fejezetébe – érthető módon – bekerült28 a versenyképesség növelése, így az iparpolitika29 és a kutatási és technológiafejlesztési politika fejezeteibe is.30

Az Európai Közösség jogutódja, az Európai Unió31 valamennyi gazdaságpolitikai és felső szintű politikai dokumentumában meghatározó szerepet kap a versenyképesség növelése, amely prioritást élvez a hivatalos célok között.

A versenyképesség növelésének igénye legszemléletesebben az Európai Unió működéséről szóló Szerződés32 iparpolitikáról,33 kutatásról, technológiafejlesztésről és űrkutatásról szóló34 cikkeiben jut kifejezésre.

2. A versenyképesség fogalmi megközelítése

2.1. A versenyképességről általában

A versenyképesség fogalmat sokan használják, de valójában nincs szakmai egyetértés arról, hogy mit is jelent. Van, amikor a piaci teljesítmény mutatójaként tűnik fel, máskor egy gazdaság általános állapotának a jellemzésére használják, és az is gyakran előfordul, hogy korszerűséget, technológiai szintet tükröző fogalomnak vagy mutatónak tekintik.35

A versenyképesség a piaci versengésre való készséget jelenti, a pozíciószerzés és tartós helytállás képességét, amelyet elsősorban az üzleti sikeresség, a piaci részesedés és a jövedelmezőség növelése jellemez.

A versenyképesség a vállalatok, iparágak, régiók és szupranacionális régiók képessége relatíve magas jövedelem és relatíve magas foglalkoztatási szint létrehozására egy fenntartható bázison, miközben a nemzetközi versenynek tartósan ki van téve (OECD).36

A versenyképességnek általánosan elfogadott pontos definíciója tehát sem nemzetgazdasági, sem nemzetközi, sem regionális szinten nem létezik, azonban a szakirodalomban értékelhető fogalommeghatározásokkal lehet találkozni. Így például beszélhetünk nemzetközi versenyképességről, ipari versenyképességről, mezőgazdasági versenyképességről, a feldolgozóipar versenyképességéről, innovatív versenyképességről stb. A versenyképességet mikro- és makroszinten egyaránt lehet értelmezni, amelynek lehetnek szubregionális, nemzeti vagy regionális vonatkozásai.37

2.2. A versenyképesség összesített, komplex megközelítése

A versenyképesség komplex38 módon mérhető és gyakran hivatkoznak szakosodott intézmények évente megjelenő összesített mérési eredményeire.

Itt a World Economic Forum (WEF) által évente kiadott „The Global Competiveness Report” és az Institut for Management Development (IMD) „The World Competiveness Report”39 kiadványa különös figyelmet érdemelnek. E kiadványok számos részadat (makro- és mikroszintű adat, gazdaságpolitikai és intézményi mutató), továbbá számos vélemény súlyozásával publikálnak olyan szintetikus indexeket, amelyek alapján a vizsgált államok versenyképességi sorrendjét megállapítják.40

A közzétett szintetikus mutatók – különösen a részindexek – hasznos ismereteket nyújtanak arról, hogy egyes országok hol állnak egymáshoz viszonyítva olyan jellemzők tekintetében, amelyek fejlődési kilátásaikat, termelékenységük, illetve versenyképességük alakulását befolyásolják.

Az adott kiadványokban foglalt mutatók egyaránt alkalmasak nemzetek régiói, valamint nemzetek és a nemzetek feletti térségek adatainak összevetésére.

2.3. Az uniós versenyképesség

Az Európai Unió a versenyképesség következő lakonikusan rövid fogalommeghatározást adja: „A versenyképesség képesség olyan javak és szolgáltatások előállítására, amelyek a nemzetközi piacon értékesíthetők, miközben a jövedelmek magas és fenntartható szinten maradnak.”41

Az EU versenyképességét is több szempontból lehet elemezni, másokkal42 együtt vizsgálható az európai integráció vonatkozásában:

– az uniós ipari versenyképesség,

– az uniós vállalatok versenyképessége,

– nemzetközi versenyképesség,

– az uniós innovatív versenyképesség.

2.3.1. Ipari versenyképesség

Jelentősnek tartják az EU ipari versenyképességének vizsgálatát, amely az alábbi mutatók szerint mérhető:

– az EU részesedése a világ kereskedelmében;

– termelékenység;

– kutatás-fejlesztési kiadások mértéke;

– a kis- és középvállalatok működése;

– az információtechnológia, elektronika, bio- és nanotechnológia fejlettsége.43

2.3.2. Vállalatok versenyképessége

Az európai versenyképességet vizsgálják speciális vonatkozásokban is. Ilyen például az európai vállalkozások versenyképességének vizsgálata, amelynél az alábbi követelmények jönnek számításba:

– az olcsóbb és gyorsabb cégalapítás,

– az online hozzáférhetőség javítása,

– adózási könnyítések és költségvetési támogatások,

– kisvállalatok műszaki teljesítőképességének erősítése,

– vállalkozások szakembereinek oktatása és képzése.

2.3.3. Nemzetközi versenyképesség

Az Európai Unió mutatóit általában egyes országok, így az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Kína, Oroszország, Dél-Korea adataival vetik össze. Így a nemzetközi versenyképesség vizsgálata általánosan elfogadott.44

A nemzetközi versenyképesség mérésének módszerei:

– az ország kivitelének és behozatalának változása,

– ár- és költség-versenyképesség,

– minőségi versenyképesség.

Az ország kivitelének és behozatalának változása vonatkozásában a versenyképesség változását egyfajta fekete doboznak tekintjük, s az outputból következtetünk arra, hogy mi történt a doboz belsejében.45

A nemzetközi versenyképesség változásának a mérésére alkalmas az ország kivitelének aránya a nemzetközi piaci részesedés változásában. E mérési módszer kritizálható abból a szempontból, hogy nem veszi figyelembe a hazai termelés belső piaci részesedését.46

Az ár- és költség-versenyképesség.47 E megközelítés lényege, hogy adott ország ár- illetve költség-versenyképessége akkor javul, ha azonos valutában kifejezve (a nominális árfolyamváltozással korrigálva) a hazai árak, illetve költségek kevésbé emelkednek, mint a partnerországokban. Ennek alapján definiálhatók az úgynevezett ár-, költség- és profitalapú versenyképességi indexek.48

A minőségi versenyképesség olyan jelenség, amely könnyen körülírható, de közelebbről csak az előbbi két (az ország kivitelének és behozatalának változása, valamint ár- és költség-versenyképesség) megközelítés kombinációjaként értelmezhető.

2.3.4. Az innovatív versenyképesség

Az innovatív versenyképesség úgy értelmezhető, hogy az innováció és a szellemi alkotások alkalmazása révén mennyire járul hozzá az Európai Unióban a gazdasági fejlődéshez, az Unió polgárainak jólétéhez és a foglalkoztatottsághoz.

Az innovatív versenyképesség fogalmi megközelítése jelen fejezet 5. pontjában kerül kifejtésre.

3. Az Európai Unió tudomány-, technológia- és innovációpolitikája (TTI politika)

3.1. Az innovációról általában

Az innováció fogalmi megközelítésére először az 1930-as években került sor. Lényegét a termelési tényezők új kombinációjában látták.49 Az innovációval foglalkozó tudósok közül a Nobel-díjas Schumpeter a legismertebb.50

Az innovációfogalom feltárása azért problematikus, mert számos megközelítése létezik. A neves magyar innovációkutató, Gáspár László51 1998-ban közzétett könyvében – távolról sem a teljesség igényével – 87 innováció fogalmi elemzését végezte el.

Az innovációnak van általános és részletező megközelítése, gazdasági, műszaki és más területre eső felosztása révén értelmezése lehet szűkebb és tágabb.52

Emellett beszélhetünk szakterületi (pl. gazdasági, műszaki) innovációról, megkülönböztethetünk műszaki, gazdasági és nonprofit területre eső innovációt.

3.2. Az innovációs törvény innovációfogalma

Az általános megközelítés jó példáját adja a tudományos kutatásról, fejlesztésről és innovációról szóló 2014. évi LXXVI. törvény 3. § 6. pontja, amely az innovációt értelmezi.

Innováció: a gazdasági tevékenység hatékonyságának, jövedelmezőségének javítása, illetve kedvező társadalmi és környezeti hatások elérése érdekében végzett tudományos, műszaki, szervezési, gazdálkodási, kereskedelmi műveletek összessége, amelyek eredményeként új vagy lényegesen módosított termékek, eljárások, szolgáltatások jönnek létre, új vagy lényegesen módosított eljárások, technológiák alkalmazására, piaci bevezetésére kerül sor, beleértve azokat a változásokat, amelyek csak adott ágazatban vagy adott szervezetnél minősülnek újdonságnak.

Az innováció fogalma felöleli a termék értékesítésével kapcsolatos pénzügyi és marketingtevékenységeket.

3.3. További innovációfogalmak

Ebben a vonatkozásban elsősorban az alábbi innovációfogalmak érdemelnek említést:

– az OECD innovációfogalma,

– az EU fogalmi megközelítése,

– az innováció szellemi alkotásokra koncentráló fogalma.

Az OECD innovációfogalma alapján innováció mindazon tudományos, műszaki, kereskedelmi és pénzügyi tevékenységek együttes megvalósítása (egy ötlet átalakulása, újfajta megközelítése), amely új termékek kifejlesztéséhez és értékesítéséhez, új termelési eljárások vagy berendezések hasznosításához, vagy valamely társadalmi szolgáltatás új megközelítésének a bevezetéséhez szükséges.53

Az EU fogalmi megközelítése szerint a technikai innováció mellett figyelembe kell venni a szervezeti innovációs megoldásokat, sőt, a prezentációs marketing jellegű innovációt is (hogyan pozicionáljuk termékünket, vállalatunkat a piacon, vagy a közvéleménynek). A prezentációs innováció alatt átfogóan a formatervezést és a marketinget értik. Az újítás és az innováció lehetőségeinek elterjedése kiemelt fontossággal bír a termelékenység és a gazdaság növekedése szempontjából. Itt kell megjegyezni, hogy nem mindig a technológiai fejlesztésekben úttörő szervezetek járnak elöl.54

Az innováció szellemi alkotásokra koncentráló fogalma: mindazon tudományos, műszaki, kereskedelmi és pénzügyi tevékenységek együttes megvalósítása a szellemi alkotások terén (egy ötlet átalakulása, újfajta megközelítése), amely új termékek kifejlesztéséhez és értékesítéséhez, új termelési eljárások vagy berendezések hasznosításához, vagy valamely társadalmi szolgáltatás új megközelítésének a bevezetéséhez, továbbá piaci értékesítéséhez szükséges.

Ez a folyamat jelentős mértékben feltételezi szabadalmak, szabadalmazott eljárások, védjegyek, formatervezési minták, továbbá szerzői jogilag védett művek (pl. szoftver és adatbázisok) kidolgozását, bejelentését, jogi oltalmát és felhasználását.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.