Rose Woods

Pusztító érzések
–
Büszkeség

(romantikus novella)

Jane Austen novellapályázat

Kiadó: Adamo Books Kft.

http://adamobooks.com

Felelős kiadó: Pavuk Péter

Copyright © ADAMO BOOKS KFT.

Budapest, 2019

EPUB ISBN 978-963-453-436-5

MOBI ISBN 978-963-453-437-2

Írta: Rose Woods

Borítót készítette: Ádám Ágnes

Korrektor és szerkesztő: Nemere Ilona

Tördelte: Markó Richárd

„Nyugodtan nevezheti szemtelenségnek, nagyon keveset különbözött attól. A tény az, hogy ön megunta az udvariaskodást, a hódolatot, a tüntető figyelmet. Megcsömörlött az olyan nőktől, akiknek minden szavát, gondolatát és pillantását csak az diktálta, hogy önnek tessenek. Én felráztam önt, és érdekelni kezdtem, mert annyira más voltam, mint a többiek. Ha nem lenne valójában szeretetre méltó természete, akkor meggyűlölt volna modoromért; de bármennyire igyekezett is álcázni magát, érzésben mindig nemes volt és igazságos, s lelke mélyén megvetette azokat, akik olyan állhatatosan igyekeztek kedvében járni. Látja, ön helyett én adtam magyarázatot, és mindent tekintetbe véve, nem is látszik ez ésszerűtlennek. Hiszen annyi bizonyos, hogy nem tudott semmilyen jó tulajdonságomról – de erre senki sem gondol, amikor beleszeret valakibe.”

Jane Austen: Büszkeség és balítélet

(Elisabeth Darcynak)

†

Liam őrjöngve hagyta maga mögött a kilométereket, egyiket a másik után. Az ország másik végében tartózkodott épp, mikor megkapta nagynénje kétségbeesett üzenetét. A húga arra készült, hogy férjhez menjen, szándéka szerint családja tudta nélkül. Ám szemfüles szolgálólányának köszönhetően féltve őrzött titka kiderült, s pártfogójuk – rég halott édesapjuk nővére –, üzenetet küldött Liamnek, aki húga gyámjaként, egyedüliként képes lehetett a frigy megakadályozására. Csak érjen oda időben.

Liam családja volt Greenshire grófság ura. Apja halála után a nagynénjük, a húga és ő örököltek a környéken mindent. És most Célia arra készült, hogy a saját részét veszélyeztesse egy rangon aluli házasság révén.

De nem csak a hozománya volt veszélyben, hanem a becsülete is. Még ha neki sikerül is megakadályoznia a nem kívánt házasságot, ha a terve nyilvánosságra kerül, az emberek suttogni kezdenek, és Célia elveszíti a lehetőségét egy megfelelő partinak. Holott neki kötelessége volt gondoskodni róla, hogy a lány férjhez menjen egy jószívű, törődő emberhez, aki nem mellesleg kellő vagyonnal rendelkezik, és elég körültekintően bánik majd a felesége pénzével is.

Ismerte a családot, amelynek a testvére oly botor módon a tagja készült lenni. Egykor gyakori vendég volt náluk. Elszegényedett nemesek voltak. Az úr, James Monroe, tekintélyes vagyont örökölt ugyan, de kétes befektetései és szerencsejáték szenvedélye hamar segítettek neki a pénz nyakára hágni.

Az asszony, Charlotte, szintén gazdag család sarja, ám az ő öröksége is arra a sorsra jutott, mint a férjéé. Kétségbeesetten igyekezett fenntartani a látszatot, fennhéjázó, büszke viselkedésével takargatva nyilvánvaló szegénységüket. Mintha a családi kúrián málladozó vakolatot, vagy a pénztelenség egyéb nyomait elfedhette volna az, hogy olyan magasan hordta az orrát.

A fiuk, Henry, egészen biztosan úgy gondolta, hogy így oldja meg a családja gondjait. Elcsábít, és feleségül vesz egy gazdag lányt. Hát ő majd megmutatja, hogy milyen fából faragták: aki a húgát akarja kihasználni, annak vele gyűlik meg a baja. Vagy ne legyen Greenshire ura.