Gárdonyi Géza

Szentjánosbogárkák

Kiadó: ADAMO BOOKS KFT.

http://adamobooks.com

Felelős kiadó: ADAMO BOOKS KFT. ügyvezetője

Copyright © ADAMO BOOKS KFT.

Budapest, 2019

EPUB ISBN 978-963-453-457-0

MOBI ISBN 978-963-453-458-7

TARTALOM

AZ UJ LÁMPÁS

MŰVÉSZ-BIMBÓ

SEKSZPÍR KÖLTÖZÉSE

KOSZORÚ-KÖTÉS

BETLEHEMES-JÁTÉK

ELŐJÁTÉK AZ EGRI SZÍNHÁZ MEGNYITÁSÁRA

A PARADICSOM

SZÍNÉSZEK ÉRKEZÉSE

ARGYRUS KIRÁLYFI

ZENDÜLÉS A POKOLBA

AZ ERDŐ ÉLETE

AZ UJ LÁMPÁS

JÁTÉK 2 KÉPBEN.

SZEMÉLYEK:

A férj: SÁRVÁRI JÁNOS.
A felesége: ERZSI.
A szakácsasszony: ZSÓFI.
A szakácsasszony férje: BALÁZS.
Kisdada: VILMA

ELSŐ KÉP

Közrendü uriszoba. Ebédlőféle, de divány is van benne, és íróasztal, és ruhaszekrény. Ágy azonban még sincs. A butorok ujak. A divány mellett kocsi-bölcső.

I.

VILMA, ZSÓFI, ERZSI.

VILMA (a diványon ül és szoptat.)

ERZSI (evőeszközös kosárkából folytatja a teritést.)

ZSÓFI (az ajtóban áll. Melles fehér kötény van rajta. A kezében főzőkanál. Dirigálja Erzsit): A kést jobbfelől rakd, a villát balfelől. Micsoda paraszt! A sót ide tedd az úrnak! A tálcára egy kis poharat az úrnak a bor mellé. A naccságának egy nagyobbat a vizeskancsó mellé. Még egy-egy kiskanalat... a závlófho.

VILMA: A virágot Zsófi...

ZSÓFI: Ahun a virág az íróasztalon. Ide tedd mindig a tálca mellé. (Visszanéz.) Balázs mán itt gyün. No, vén medve!

II.

ELŐBBIEK, BALÁZS.

BALÁZS (Hivatalszolga. A hóna alatt iratcsomó. Álmos, közömbös arc. Rendetlen bajusz. Lomha test. Félvállról:) Csókolom a kezét. Jön az úr is. Csak megállt egy szóra a háziurral. (Leteszi az iratcsomót az iróasztalra.)

VILMA: A lámpást nem felejtette el, Balázs?

ZSÓFI: Biztos, hogy elfeledte!

BALÁZS: Nem. Aszonta a bádogos, hogy délután megcinezi és hazaküldi. De aszongya, hogy nem soká tart. Jobb, ha ujat veszünk. (El.)

ZSÓFI: Ugye mondtam! De ki is világít ma már petróleonnyal? Pirituszt vehetnénk...

VILMA (mosolyogva): Én nem merem említeni az úrnak. Sok volt ebben a hónapban...

ZSÓFI: Szóljak én neki? Én meg merem mondani.

VILMA: Próbálja, Zsófi. (Befekteti a gyermeket a kocsiba.)

ERZSI (áttolja a kocsit a szomszéd szobába.)

III.

VILMA, ZSÓFI, később SÁRVÁRY.

ZSÓFI: Ami kell, kell. Egy fajintos lámpás régóta kellene ide az ebédlőbe. Piritusz-lámpás. Tizennégy korona az egész mindenség. És hogy világít! Látta naccsága Füzessyéknél? Még varrnak is mellette. Itt az úr! Befőzök. (Sietve el.)

SÁRVÁRY (kalaposan lép a szobába. Boszus): A fekete ördög!... A legfeketébb ördög mártson szurokba minden háziurat! (Átadja a botját, kalapját a feleségének.)

VILMA (ijedten): Már megint...?

SÁRVÁRY: Megint.

VILMA (aggódva): Mennyivel?

SÁRVÁRY: Húsz koronával.

VILMA: No, az nem sok. Azt...

SÁRVÁRY: Nem sok?! Nektek semmi sem sok! Tik azt gondoljátok, hogy a pénz úgy terem, mint a fű! (Dühösen sétál.) "Nem sok." Nekik nem sok. Nektek nem sok!

VILMA (csillapítóan): No-no, nem úgy értettem. A mult fertályban negyven koronával emelt. Meg se csókolsz?

SÁRVÁRY: Negyven korona meg húsz korona az hatvan korona. (Röviden megcsókolja az asszonynak a homlokát.) Az nektek nem pénz. Lacinak nincs baja? (Leveti a redingotot, miközben azon ajtóhoz lép, amelyen a gyermeket bevitték, s bepillant.)

VILMA: Nincs. Épp most aludt el. (Kinyitja a szekrényt és házikabátot vesz ki.)

IV.

ELŐBBIEK, BALÁZS, később ZSÓFI.

BALÁZS (másik kabátban, amely lehet inaskabát is. Bort és szódát tesz az asztalra. Később is inasként szolgál.)

SÁRVÁRY: Kell is nekem kabát ilyen melegben!

VILMA: Csak nem maradsz ingujjban... Hátha valaki jön.

SÁRVÁRY: Bánom is én! Még a cipőmet is levetem. Add ide a papucsomat. (Leejt valamit: zsebkendőt vagy akármit.)

VILMA (átadja a papucsot s fölveszi az elejtett tárgyat is.)

SÁRVÁRY: Megint késik az ebéd?

ZSÓFI (az ajtóban átadja a levesestálat Balázsnak): Már itt van! (Balázsnak.) Mozogjon hát, pupák!

SÁRVÁRY: Mindig elkéstek, mindig. Ha rátok biznák a gyorsvonatokat... (Asztalhoz ül. Ő vesz először a levesből, s később is minden ételből.)

VILMA: De hiszen nem késtünk ma se.

SÁRVÁRY: Mondtam, hogy mikor én belépek, a leves itt álljon az asztalon. Gombaleves! Már megint gombaleves! Tegnap is gombaleves ma is gombaleves!

VILMA: Tegnap sóskaleves volt, Janim.

SÁRVÁRY: Az ember megbolondul ettől a sok gombától. Ezerféle a leves a világon, de tik csak: gombaleves, sóskaleves, sóskaleves, gombaleves.

VILMA: De édes Janim, most van a szezonja a gombának is, a sóskának is. Ne légy oly türelmetlen, édes Janim.

SÁRVÁRY (gúnyosan ismétli): "Édes Janim", csak "Janim, Janim" és gombaleves, sóskaleves. Mikor vendéglőbe jártam, akkor is volt szezonja sóskának, gombának, mégis mindennap más levest ettem.

VILMA: S egyik rosszabb volt, mint a másik, - magad mondtad, édes Janim.

BALÁZS (más ételt tesz az asztalra. A két levesestányért a levesestálra teszi és kiviszi.)

SÁRVÁRY (lecsapja a kanalat): No, itt a sóska!

VILMA: De édes angyalom... No nem főzünk többé. Hiszen tegnap még jóizüen megetted. De ideges vagy ma, Janikám! Már megint az osztálytanácsos...

SÁRVÁRY (eszik): Van nékem boszuságom az osztálytanácsos nélkül is. Mi van még?

VILMA: Rántott csirke.

SÁRVÁRY: Persze saláta nélkül.

VILMA: De éppen salátával.

SÁRVÁRY: De a salátán nem lesz olaj.

VILMA: Fürdik benne. Ma egy nagy üveggel vettem, hogy ne panaszkodj.

BALÁZS (beszolgálja a csirkét s el.)

SÁRVÁRY: Nagy üveggel?! Elment az eszed! Hónap végén járunk és te nagy üveggel veszel olajat. (Eszik.) Csak nem vetted hitelbe? Megmondtam, hogy adósság ne legyen a háznál!

VILMA: Nincs adósság. De ez a hónap csak harmincnapos.

SÁRVÁRY: Harminc egy-napos.

VILMA: Harminc napos.

SÁRVÁRY: Harminc egy-napos.

VILMA (szeliden): Node; harminc napos. Itt a kalendárium. (Leteszi az ura tányéra mellé.)

BALÁZS (tésztát szállít be.)

SÁRVÁRY: Nekem annyi a kiadásom! Tik meg úgy szórjátok a pénzt, mint a polyvát! Én elém ne merjetek állani elsejéig, hogy pénz kell, különben kutya veszett teremtette, megharagszom.

VILMA: Nyugodj meg: nem zaklatunk.

SÁRVÁRY: Tik sohse tudjátok beosztani. Nézd: (Elővesz egy marok pénzt.) Az én zsebpénzemből még tizenhat korona van meg. De kijelentem, hogy ebből egy fillért sem adok. Ha rosszul költötök, lássátok a végét.