Kerekes Pál

Az ingyenes olvasás kalauza

A szabad elérésű elektronikus irodalom magyar nyelvű szöveges és audiovizuális könyvtárai, a free szöveggyűjtemények elérhetőségei, a nyílt magyar text- és multimédia-bázisok globális, határon túli, és hazai színterei

2019

Publio Kiadó

www.publio.hu

Minden jog fenntartva!

A kézirat lezárva: 2019. január 15.

A könyv célja, előzményei

A  mindennapi  olvasmány-tapasztalatot  kettősség  jellemzi:  képernyőn  (kijelzőn)  vagy  papíron találkozunk az írásos tartalommal.

A számítógép néhány esztendő, lefeljebb két évtized alatt, munkánk és magánéletünk szerves részévé  vált.  Olyan  eszköz  került  kulturális  környezetünkbe,  amely  nyilvánvalóan  erősebb  és alkalmazkodóbb, mint bármely régebbi médium. A digitális rendszerek – kulturális szemszögből nézve  műveltségi  adatbázisok  –  hálózati  megteremtése,  pénzügyi  és  bölcsészeti  menedzselése kialakította a szöveges anyagok új módon való kezelésének technikáját, befogadói gyakorlatát. Az irodalmi és tudományos művek, a textek összessége, a korábbiaktól totálisan eltérő létezési és felhasználási  metódusokban  fűződnek  fel  a  hálózat  láncszemeire.  Az  olvasó  végpontokon, terminálokon keresi a művet, nem egy adott, stabil formátumban, mint például egy könyv, vagy későbbekben egy kazetta, CD-lemez, vagy más hordozó. A felhasználó – mint sok esetben az olvasót címkézik komputeres környezetben – függetlenné vált a hordozó felülettől (pl. papír), és csak a tárolt információ  útjára  és  kinyerésére  koncentrál.  A  tartalom  két  különálló  regiszterre  bomlik: számítógépes nyelven az interfészre és a tároló szisztémára (legyen az felhő alapú vagy közvetlen kapcsolatú hardver, intézményi vagy perszonális konfiguráció).

Az internet beláthatatlan média-galaxis. Jelen tanulmány ennek a végtelen rengetegnek egy alkotóelemével, az elektronikus könyvvel, az e-book helyzetével foglalkozik. Ezen a témakörön belül speciálisan az ingyenesen, szabadon elérhető szöveggyűjteményekkel.

A cél konkrétan az, hogy a széles olvasóközönséghez, érdeklődőkhöz is eljuthasson egy olyan info-füzet, amely népszerűen, nem a tudományosság nyelvezetén mutatja be az ingyenes könyvelérés szinte  parttalan  lehetőségeit.  Nem  mellékesen  feltárni  a  hálózaton  már  kiforrott  olyan médiacsatornákat, amelyeken keresztül új olvasói generációk kapcsolódhatnak be az elektronikus szövegek kínálatának megismerésébe. Ebből a szempontból is külön fontos: az e-szöveg fogalmába beledolgozza a „ Kalauz” a textuális művek egyéb verzióit is: hangoskönyvet, videó-származékokat, slam poetry-t, insta költészetet, és még sok más új műfajt.

Igényes  gyermekirodalom,  kötelező  iskolai  olvasmányok,  klasszikusok  ingyenes  elérhetőségei egyaránt megtalálhatók a kötetben. Az irodalomhoz kötődő képi érdekességek is besorolódnak: ex libris, illusztrációk, képgyűjtemények kínálata is jelen van. Tizenkét legszebb magyar vers projekt, szövegmúzeumok, hang-emlékek webcímei a listákon. Szerzői weboldalak sokasága külön fejezet.

A  könyv  tartalma,  mint  az  alcím  is  rögzíti,  nem  kizárólag  a  hazai  gyűjteményekre  épül.  A szempont a magyar nyelvűség, bárhol is keletkezzen, vagy tárolódik az adott mű. Így a határon túli, a szomszédos országok e-könyvtárai állománya is kiindulási pont. Csakúgy, mint a globális könyv adatbázisok,  mint  a  Gutenberg  Project,  Internet  Archíve.  Sok  hazai,  vagy  más  országbeli magánkezdeményezésű e-kollekció is bemutatkozik.

Kétszáznál több web-címet adunk meg, ahonnan legálisan, szabadon, free alapon lehet magyar nyelvű irodalmat letölteni, többnyire platformfüggetlen módon. Telefon, táblagép, e-könyv-olvasó eszköz, és természetesen asztali gép és note-book is lehet az olvasás eszköze. Lehet letölteni a műveket, vagy fenn hagyni az eredeti rendszerben, nem ez a fontos: a lényeg ma már az olvasói gyakorlaton van. Az irodalom elérésének praxisai mindenkor társadalmilag és médiatörténetileg meghatározottak. Ma sincs ez másképp. A kultútechnikák változhatnak, az irodalmi és információs értékek stabilak maradnak, akármilyen felületen is közelítünk a művekhez.

Reményeink  szerint  a  „ Kalauz”  segíti  a  ráhangolódást  egy,  a  tapasztalat  igazolta  kezelési

igazságra: az ingyenesség nyújtotta legális korlátlan kínálat csábításával szemben az egyetlen bevált fegyver a saját logikájú, intim használati szokásokra épülő letöltési gyakorlat. Csak az ízlés és a mértéktartás szab határokat. Ha hallunk valami könyves szenzációt a világ valamely szegletéből, azonnal olvasható, letölthető az adott mű. Ha fizetős, az sem akadály, hiszen a minta (kb. 10-20

százaléka a tartalomnak) ingyenes. Akinek van kedve és vágya hozzá, a határ tényleg a teljes világirodalom.

A könyvben még egyéb helyen nem publikált történeti összefoglaló is helyet kapott: a magyar digitális könyvelsők exkluzív ismertetése, kibővítve a kezdeti magyar e-könyvtárak históriájával.

Meglepő,  ám  igaz:  ahogy  az  első  magyar  nyelvű  nyomtatott  kiadványok  nem  Magyarországon készültek (Krakkó, Bécs), úgy az első digitális magyar nyelvű könyvek sem itthoni kezek és agyak munkái.

A nyomtatott könyv tartalékai kimeríthetetlenek. Az elektronikus szöveg távlatai beláthatatlanok.

Az ingyenesség alapján álló elektronikus szöveggyűjteményeknek kedvező hatása lehet a digitális kultúra teljes egészének megismertetésére, a hálózati művelődés tartalmi kibontakoztatására, a nemzeti önismeret biztos pontjainak felfedeztetésére.

A jelen „ Kalauz”-nak már 2018-ben megjelent egy előzménye. Azt a kötetet két szerző jegyzi. A feldolgozás  módja  tudományos,  és  kizárólag  a  szöveges  (tehát  a  multimédiás  verziókkal  nem) elektronikus tartalommal foglalkozott. Ennek megfelelően terjedelme nagyságrendileg a „ Kalauz”

felét teszi ki. Köszönet Kiszl Péternek, a másik társszerzőnek a „ Kalauz”-t is segítő támogatásának. A

könyv ingyenesen letölthető a Magyar Elektronikus Könyvtárból1.

A könyv adatai:

Kerekes Pál - Kiszl Péter: Magyar irodalom a világhálón. Szabadon elérhető ingyenes magyar nyelvű szöveggyűjtemények. Előszó: Tószegi Zsuzsanna. Közreadja: ELTE Bölcsészettudományi Kar Könyvtár- és Információtudományi Intézet Digitális Bölcsészeti Központ. Budapest, Eötvös Kiadó, 2018. 132 old.

A „Kalauz”-ban a Könyvkonnektor Blogon 2 (a szerző blogja) közzétett szövegeket hivatkozás, tehát további megjelölés nélkül illesztettük be a szövegbe.

Könyvingyenesség a nyomtatott és elektronikus

korban3

A digitalizáció nyomán az írott kultúra – nagyobb sebességgel, mint a képi-zenei-filmi örökség –

egyre nagyobb terjedelemben válik elérhetővé mindenfajta korlátozás nélkül a képernyők és kijelzők felületein. Szabadon, legálisan olvasható a világ könyvtermésének jelentős százaléka, függetlenül a nyelvtől, a helytől, az időtől. Természetesen megszorításokkal és ezekről sohasem feledkezve meg, de mégis kijelenthető: az olvasó szempontjából napjainkra beköszöntött az ingyenes szövegelérés lehetősége. Csak a magyar helyzetet véve alapul: a Magyar Elektronikus Könyvtár közel 20 000

kötetes,  klasszikus  gyűjteménye  és  a  Digitális  Irodalmi  Akadémia  nyolcvannyolc  szerzőjének többezres kortárs állománya az értékes magyar irodalom szinte teljes választékát nyújtja minden érdeklődőnek  korlátozás  nélkül.  Gyakorlatias  egyszerűséggel,  ingyenesen,  „ free  alapon”, regisztrációt sem igényelve. Csakhogy gyökeresen új jelenségnek tekinthető-e a könyvkultúrában az ingyenes terjesztés? Valóban ismeretlen, soha nem tapasztalt kultúrökológiai formula a nyomtatott kiadványok kereskedelemtől független, általános és tömeges létezése?

A következő tanulmány arra próbál adatokat és szempontokat felmutatni, hogy az ingyenesség teljes egészében végigvonul a nyomtatott kiadványok történetén. Ugyanakkor az ingyenesség csak ritka  esetben  jelentett  egyben  értéktelen,  használhatatlan  írásműveket.  A  digitalizáció eredményeként kiépült, szabad (korlátozás nélkül ingyenes) elérésű, roppant méretű globális és hazai  könyvbázisok  létrejötte  és  emelkedő  népszerűsége  szinte  kiköveteli,  hogy  az  ingyenes könyvhöz való olvasói és – mondhatjuk – társadalmi megítélést tanulmányozzuk, és az informatikai összetevőket  is  beszámítva  újraértelmezzük.  Az  elektronikus  könyv  fejlődésben  nemigen  adódik olyasmi,  ami  ne  történt  volna  meg  a  nyomtatott  kiadványok  hosszú  történelme  során.  A  mai elektronikus könyv felélesztette ingyenességnek is bőven vannak előzményei a print korszakából.

Hangsúlyozni  kell,  hogy  az  ingyenességet  a  jelen  tanulmányban  úgy  értjük,  hogy  „ olvasói ingyenesség”.  A  könyvkészítés,  nem  beszélve  magáról  a  tartalom  megalkotásáról,  mindig  is költséges,  drága  folyamat  volt,  és  ma  is  az.  Azt  is  határpontnak  értelmezzük,  hogy  az  olvasói ingyenesség fogalmába jelen esetben nem soroljuk be a könyvtárat. (Ennek miértjéről részletesen A könyvtár és az ingyenes e-könyvek viszonya című fejezet kísérel meg magyarázatot adni.) Kiemelten a  könyvterjesztés,  könyvforgalmazás,  illetve  a  free  könyvadatbázisok  kultúrsávjait  igyekeztünk bevonni a vizsgálódásainkba. (Még akkor is igaz ez, ha történetesen éppen könyvtárnak neveznek egy digitális free gyűjteményt.)

Az is megingathatatlan kiindulópont, hogy az ingyenes szabad könyvelérés fogalmán kizárólag a legális könyvletöltést, szövegelérést értjük. Ezt akkor is tartható relációnak tekintjük, ha sokszor nagyon  vékonyak,  akár  nem  is  láthatók  egyértelműen  a  legális  és  illegális  komputerezés határvonalai.

Külön  érdemes  megjegyezni  a  témához  kapcsolódóan,  hogy  amíg  históriai  értelemben  a könyvkörnyezet technikai eleme, azaz a nyomdászat, valamint maga a könyvkiadás, egyáltalán a könyvnek,  mint  egyedi  tárgynak  az  előállítása,  alaposan  feldolgozott  tárgykör,  addig  a könyvökonómia, tehát a könyvkereskedelem- és terjesztés korántsem ennyire bőven adatolt kutatási terület. Talán ez a helyzet is hozzájárult ahhoz, hogy az ingyenesség gondolata a könyvtörténeti értekezésekben még nem kapott jelentőségéhez méltó szerepet. A free e-könyv terjedése azonban ismét felveti az ingyenes olvasói hozzáférés alapos analízisének szükségességét.

A jelen könyv tematikájának és módszerének néhány alapvetése

Fogalmilag  a  tanulmányban  a  következő  kifejezéseket  –  a  könyvelérés  anyagi-pénzügyi metodikájára  vonatkozóan  –  szinonimaként  használjuk:  szabad,  free,  ingyenes,  díjmentes,  nyílt.

Ingyenes hozzáférésnek tekintjük azt az esetet is, ha a könyvelérés érdekében az olvasótól más egyebet ugyan nem, de regisztrációt kérnek, amely lehet anonim vagy tényleges adatokra épülő.

Díjmentesnek számítjuk a térítéses portálról való letöltést is, abban az esetben, ha az adott mű

letöltése állandóan vagy éppen időlegesen ingyenes. A nyílt könyvelérés determinációja egyaránt jelenti az intézményi (elsősorban könyvtári) és a perszonális (saját eszközről történő kapcsolódás) internethasználatot is a könyvadatbázis lefejtése érdekében. Tehát az, hogy az (intézményi vagy otthoni) internetkapcsolat, amely a nyílt könyvadatbázis elérését biztosítja, előfizetéses alapú-e vagy free wifi bázisú, nem befolyásolja a könyvingyenesség kérdését, mivel az ingyenesség fogalmát kizárólag magára az e-könyvgyűjtemény használatára értjük.

A  jelen  tanulmány  nem  kizárólag  az  ingyenes  szöveges  dokumentumok  mibenlétére  és elérhetőségére koncentrál. A szabad irodalomelérés kategóriájába beleérti a textuális literatúra-műfajok (vers, próza, esszé) hang- és videoadaptációját is; annál is inkább, mert – a képes, hangos, illetve a videoverziók naplózott és számszerűsíthető adatai alapján – az irodalmi művek elérésében, megismertetésében,  akár  részleges  tanulmányozásában  a  multimédiás  eszközökön  prezentált alkotások népszerűsége meredeken emelkedik, függetlenül attól, hogy eredetileg szöveges művekről van szó.

Monográfiánk tematikája a nyílt szöveghozzáférés. Annyiban korlátoztuk azonban a szabad könyv tárgykörét, hogy a következő oldalakon és fejezetekben nem foglalkozunk három alapvető free textuális színtérrel. Ezek (nagyon leegyszerűsítő megfogalmazásban):

• a szaktudományos irodalom könyvalakzatai

• a szaktudományos folyóiratok univerzuma

• e-tankönyv, e-learning dokumentumok, e-learning applikációk és tananyagok Lényegében  tehát  vizsgálódásaink  és  megállapításaink,  illetve  a  free  könyv  adatbázisokat bemutató  ajánlásaink  döntően  a  széles  értelemben  vett  (szép)irodalom  fogalomkörébe  tartozó művekre vonatkoznak. Ilyen értelemben ismeretterjesztő szándék vezette az írásunk létrejöttét.

Tulajdonképp az olvasásra a jelen tanulmányban nem tanulási műveletként (bár természetesen ezt sem zárjuk ki), hanem mint médiaaktivitásra tekintünk. Abban kívánunk segítséget nyújtani az érdeklődő  számára,  hogy  az  informatika  által  biztosított  eszköz-  és  tartalombőség  közepette megtalálja a hagyományos vagy éppen komputerre kreált szövegművek helyét, szerepét a webes-hálózatos kultúrán belül. Itt is azonban hangsúlyozva és egyértelműen rögzítve: az elektronikus könyv, bővebben fogalmazva, a digitális irodalmi szöveg befogadása, értelmezése és érzelmi átélése csak a hagyományos műveltségi bázisokra építve lehet funkcionális, a mű alapértékeit megközelítő

intellektuális törekvés.

Ha a netrealitásokból indulunk ki, akkor a szépirodalmat tekintve azt tapasztaljuk, hogy az interneten elérhető könyvgalaxis használati vezérfonalának az olvasók döntően a díjmentességet tekintik. Miközben a megalapozott kimutatások a könyvkereskedelemben 2016-ra vonatkozóan4 egykét százalékra teszik a teljes könyvforgalmon belül az e-könyvek arányát, a másik oldalról azt látjuk, hogy  a  könyvolvasáson  belül  viszont  a  szabad  digitális  művek  iránti  érdeklődés  és  letöltési

hajlandóság – az elérhető statisztikák alapján5 – ennek legalább húsz-huszonötszöröse. A YouTube-on prezentált ingyenes irodalmi szöveg – a felmondás és a művészi verselőadás – olyan látogatottságot produkál, amely a nyomtatott és az elektronikus könyv számára egyszerűen elérhetetlen. Akadnak akár olyan kategóriák is, mint például a kötelező olvasmányok regisztere vagy éppen a klasszikusok egyes körei, amelyekben az ingyenesség a legáltalánosabb elérési mód. Véleményünk szerint a könyves hivatásoknak, ezen belül különösen a könyvtárosságnak és az irodalomtanításnak feltétlen ismernie kell a nyíltan elérhető irodalom jellemzőit, összetevőit. Jelen könyvünk talán hozzájárulhat az ilyen irányú tájékozódáshoz.

Az e-könyv (e-book) fogalma nem teljesen egyértelmű, determinációja könyvészeti és informatikai komponensek ötvözete. (Az e-book fogalmának meghatározása című fejezetben szólunk majd erről részletesen.) Tanulmányunkban az e-könyv megjelenési verzióin kívül foglalkozunk egyes művek (versek, novellák, könyvrészletek) elkülönült szabad elérhetőségével is. Az internet sajátossága, hogy egy vers, egy novella önállóan is publikálásra kerül, nem csak kötetbe fűzötten, mint azt a print kultúrában megszoktuk. Összességében tehát elmondható, hogy nem az e-könyvet tekintjük feltétlen kiindulási pontnak, hanem az e-szöveget, amelyet vagy olvasunk, vagy hallgatunk, attól függően, hogy milyen tartalomformátumban áll rendelkezésre, illetve milyen informatikai eszközzel kívánjuk a dokumentumot  kijelzőre  honosítani.  Kötelességünk  azonban  rögzíteni:  az  informatikai  eszközök sokfélesége,  a  szövegtartalom  megjelenítésének  variabilitása,  tehát  az  írásművek,  alkotások számítógépre kerülése semmiképp sem jelentheti alkalmi töredékek, önkényesen összeragasztott részletek népszerűsítését.

Könyvünk  néhány  gondolatébresztőnek  szánt  fejtegetése  és  történeti  visszatekintő  fejezetei mellett igyekszik gyakorlati ajánlásokat tenni a nyílt könyvadatbázisok használatára vonatkozóan.

Ennek  érdekében  bemutatjuk  –  nem  részletezően  és  értékelően  –  a  jelenleg  elérhető  ingyenes elektronikus  könyvgyűjteményeket.  A  bemutatás  során  igyekeztünk  a  viszonylagos  teljességre törekedni;  természetesen  mégis  előfordulhat,  hogy  kimaradt  a  felsorolásokból  egy-egy  digitális szövegprojekt. Ennek semmiképp sem oka valamilyen elutasító értékítélet. A hiány ez esetben a szerző netbúvárkodásának véges hatékonyságában fedezhető fel.

Az ingyenesség kereteiben szolgáltató, könyves vonatkozású szöveges-multimédiás portálok sűrű

adatsorait közöljük (közel kétszáz URL cím), free olvasási elérhetőséget adva meg. Ez a mennyiség jelzi, hogy az internet nyílt elérésű irodalmiszöveg-kapacitása folyamatosan növekszik. Könyvünk célja az, hogy könyvtárosi, rendszerező alapossággal, de nem egy adott könyvtárhoz kötötten adjunk tájékoztatást  az  ingyenes  könyvgyűjteményekről;  informálás,  szakmai  orientálás  céljából, ugyanakkor fejet hajtva a sok száz, globális léptékben több ezer elkötelezett szakember, önkéntes –

többnyire informatikus és könyvtáros – előtt, akik hozzájárultak ahhoz, hogy a szabad e-könyv az internet egyik, ha nem a legnagyobb kulturális vívmányává váljék.

Új könyv-létmód: eladhatóság helyett szabad létezés Az e-könyv az évek során megérdemelt pozíciókat vívott ki magának az olvasás világában. Egyre több  szöveg  kerül  kijelzőkre,  az  olvasók  elfogadják  ezt  az  információs  betűcsatornát, irodalomélvezeti elektronikát. A folyóirat-kultúrában az online megjelenés szinte teljes mértékben átvette a print változat évszázados szerepét. A szakkönyv is a digitális megjelenés irányába fejlődik.

A szépirodalom klasszikus része szinte hiánytalanul elérhető ingyenesen, akár az angol, akár a magyar nyelvet nézzük.

Aki olvasni akar, könnyen jut könyvhöz az interneten. Hazai és globális tárak ontják – legális módon – az ingyenes magyar nyelvű írásművek tízezreit. A szabad könyv az internet legnagyobb kulturális lehetősége. Szórakoztató és magvas irodalom egyaránt letölthető mindennemű anyagi ráfordítás nélkül: már akkor persze, ha tudjuk, hol találhatók meg a térítésmentesen, legálisan kínált művek. A jelen tanulmány abban kíván segítséget nyújtani, hogy bemutassa a szabad magyar könyv elérhetőségeit. A digitális Kánaán hegycsúcsai-völgyei bejárhatók, de kell hozzá előkészület.

Könyvapplikációk  öntik  el  a  netet.  Digitális  tankönyvek  kúsznak  be  az  osztálytermekbe.

Hangoskönyvek  landolnak  a  telefonok  kijelzőin.  Teljes  könyvtárak  elektronizálják  nyomtatott állományukat, a szövegek kikerülnek a felhőterekbe (Cloud-tárolókba). A tudományos publikációk a digitális glóbusz köreire kapcsolódnak. A könyv virtualizálódik. Az olvasó kielégítheti kedvét: ha keres, talál hangulatának, érdeklődésének megfelelő tartalmat. Ingyen, gyorsan. Az e-book arénában végtelenül peregnek a produkciók. Az e-könyv kultúrtechnika, olyan kommunikációs kör, amelyben az író-olvasó-kiadó, egyszóval minden könyvkörnyezeti szereplő folyamatosan impulzusokat kap a továbblépésre,  megújulásra.  De  ismerjük-e  eléggé  a  lehetőségeit?  És  ami  a  legfőbb:  van-e tájékozottságunk arról, hogy a legális ingyenességnek seregnyi fajtája van? Nem olyan egyszerű a képlet, hogy egy adott könyvhöz mindig és mindenütt egy adott globális ingyenesség tartozik.

Tanulmányunk  ezért  igyekszik  bemutatni  az  ingyenesség  különböző  formáit  (nem  értve  ide  a kalózletöltéseket).

A könyv – a kézírásos kódexek éráját követően – a nyomtatás korszakának beköszönte után néhány évszázaddal érte el a széles közönséget. Kibontakozó humán funkcionalitása azonban – más iparágak és kereskedelmi gyakorlatok kikényszerített átvételével – megtört. A polgári társadalmi fejlődés gazdasági keretei között létrejöttek az értékesítési csatornák. A nyomtatott könyv ugyan már a kezdetektől, Gutenberg korától kezdve kereskedelmi termékként is funkcionált, azonban végérvényesen  a  XIX–XX.  században  vált  árucikké.  Az  író  tiszta  szellemi  alkotása  –  kulturális értelemben – befektetési célponttá torzult. Gyakorta, és koronként változó, az adott korra jellemző

mértékben – a bátor szellemi-intellektuális kiadói vállalkozások ellenére – könyvidegen kereskedelmi és pénzhatalmi struktúrák, mohó rezsimek terpeszkedtek rá a szövegbázisra.

A média és a biznisz uralta könyv további teljesítőképessége megkérdőjeleződött a digitális textkultúra  kibontakozásával.  Az  informatika  totális  konstruktivitása  új  helyzetet  teremtett  a könyvforgalmazás-  és  értékesítés  változatlannak  hitt  regisztereiben.  A  legkarakterisztikusabb változás az, hogy az elektronikus felületeken megél a nem üzletszerűen tálalt tartalom is. A digitális szöveg nem az eladhatóság, hanem a létezés szintjén kapcsolódik be a könyvmiliőbe. A rendszeres olvasó kilép a fogyasztásra edukált kiadványvásárlói közegekből.

Monok  István  hívja  fel  a  figyelmet  a  kezdetek  körüli  konstrukciós  repedésekre,  történelmi távlatban már mélyülő szakadéknak érzékelhető realitásokra: „ A könyvkiadás azonban üzletként keletkezett, és egyre inkább azzá is vált. A nyugati keresztény kulturális kör az, ahol a könyvkiadói szakmák tagjai nagyon gyorsan, egy negyed évszázad alatt olyan társadalmi csoportot alkottak,

amelynek anyagi érdekei garantálták azt, hogy a területen ők maguk fogják az újításokat bevezetni, finanszírozni és az innovatív megoldásokhoz az alkotókat toborozni.”6 Monok István később kifejti, hogy a XIX. századi nyomdai modernizáció – amely, jegyzi meg, jellegében nagyon hasonlít a XXI.

századi digitális fordulatra – tovább erősítette a könyvkiadás pozícióit. A könyvüzlet résztvevői olyan technika  birtokába  jutottak,  amely  egyenesen  vezetett  a  túltermeléshez.  A  kiadók  az  eladás érdekében – ambivalens folyamatként – megkezdték az olvasói igények felkeltését.

A digitális fordulat is – valóban hasonlóan más nagy könyvtechnikai újításhoz – kétségtelen túlkínálatot hozott létre az olvasási lehetőségek tekintetében. A kiadványbőségre a könyvtörténeti recept  –  Monok  István  gondolatmenetét  követve  –  az  igénykeltés  volt.  Ez  a  megoldás  most  is kézenfekvő, ám jelen esetben nem ambivalens, tehát ellentmondásos, kétértelmű, gazdasági érdekek által konstruált folyamatot kell vezérelnie a könyvkomplexum szereplőinek és irányítóinak, mivel rendelkezésre áll egy új lehetőség a könyvelérésben: az ingyenesség. A mű magáért áll ki, hiszen szabadon  elérhető,  letölthető,  gyakran  továbbítható  is.  Az  e-könyv  természetszerűleg  adottként mutatkozik meg a felhasználó előtt. Ilyen értelemben nem pusztán új médium, hanem kétlépcsős művelődési  építmény:  egyrészt  információs  felület,  másrészt  művelődéstámogató  rendszerek  –

gyakran önszerveződésű –strukturálója is.

Univerzumból „dokuverzum”: számítógépes

könyvértelmezés

A szinte követhetetlen gyorsaságban és mennyiségben alakuló e-book portálok – feltételezve a kulturális motivációt – azt látszanak bizonyítani: az üzleti és könyvfilozófiai merevség, a kiadói print strukturáltság  –  több  elemében  –  elveszti  létalapját  a  számítógépes  literatúrakörnyezetben.

Gyorsabban, mint valaha: tapasztalat és tudás alkotási potenciálhoz juthat. Az elektronikus felületek korlátlanok,  befogadják  és  szolgáltatják  a  művészi  alkotások  minden  formáját,  köztük  a legegyszerűbben prezentálható szöveges munkákat. Az univerzum „ dokuverzumra” 7 fordul át, a szövegek  pluralisztikus  szövevényében  stílust  és  kapcsolódási  pontokat  találhatnak  a  közlés hagyományos mintáit nem gyakorlati szinten ismerő témafelfedezők, élményiniciátorok is.

A  képernyős  olvasás  átalakuló  biológiája  nem  fenyegetés,  csak  egyszerű  változás.  Olyan átalakulás, amely rendszeresen érintette és érinti a nyomtatott könyv világát is. Az adott kor műszaki lehetőségei,  anyagkultúrája,  munkaerő-állapota  és  fizetőképes  kereslete  alapján  készülnek  a könyvek. Ma a számítástechnika – attól függően, hogy telefonon, tableten vagy PC- és nagy kijelzőn kerül  elénk  a  karaktersorozat  –  nyújtja  az  olvasás  napi  szinten  eltérő,  ezért  folyamatos alkalmazkodást igénylő felületeit. A digitális text nem egy kötött módszertanhoz, a nyomdászat képességeihez  determinált  kommunikáció,  hanem  egy  változékony,  sokféle  alakiságot,  több egymásra  épült  dimenziót  rejtő,  médiatizált  publikáció.

Az  olvasó  a  lineáris,  szerző  irányította  gondolatmenetről  letérhet.  Az  íráskép  nyomvonalhoz kötöttsége felenged. És nem csak a beszúrt linkek nyomán, amelyek további – szótárak, lexikonok, más  kapcsolódó  írások  –  szövegelemekhez  vezetnek,  hanem  a  beiktatott  videók,  hanganyagok, infografikák, játékelemek jelenléte következtében is. Létrejön a hipertext, az adott tartalomban a befogadót nem zárt pályán végig vezető, hanem dinamikusan orientáló gépi matéria. A betű az e-bookban nem kizárólag a síkban létezik, hanem képi és hangi dimenzióban is. A számítógépes könyv-produkció keretei között a szöveg horizontjának bővülése újabb elemekre terjed ki, mint például az animáció, a dinamikus ábra, és egyre látványosabb jelenléttel, a beépített vizuális-interaktív játék. A szöveg műveleti területté formálódik. Mindezek a bővítmények a könyvjellegű művelődés alapjait nem ingatják meg, de feltétlen módosítják: pillanatokig élő gépi karakterek, jelsorozatok váltják a print formációk stabilitását. Az irodalom elhagyja a papírt, terjeszkedik elektronikus felületeken, és még  további,  az  elfogadott  kulturális  kommunikációs  területektől  távol  eső  informatikai tartományokat foglal el. Irodalmi szöveg-továbbító médiumként veszik számba egyre gyakrabban a háztartási  gépek  kijelzőjét,  okos  karórát,  intelligens  szemüveget,  információs  fényújságot (utastájékoztató  táblák,  járműbelső  kijelző).

Minden  előre  mutató  technikai  átalakulás,  valamint  a  művelődési  szokásokat  átszabó infokommunikációs vívmányok mellett, nem felejtkezhetünk el arról, és folyamatosan számításba kell vennünk azt az Internet hajnalán nem sejtett szomorú tényhalmazt: a digitális kultúra jótéteményei ugyan számosak, de a lemaradásra, a társadalmi – benne a művelődési – esélyegyenlőség hiányára nem  jelentenek  gyógyírt.  Csepeli  György  erről  így  következtet  (tanulmányában  részletezetten adatoltan):  „ Kiderült,  hogy  az  internet-hozzáférés  és  az  internet  által  elérhető  tartalmak, szolgáltatások  a  gazdagokat  ugyan  tovább  gazdagítják,  de  a  szegények  számára  nem  hoznak lényeges javulást." 8

Dynabook, az olvasást és alkotást összekapcsoló idea

A társadalmasított elektronikus íráskultúra egyik első apostolának Alan Kayt tartjuk. Ő volt a

kiötlője  és  megvalósítója  (bár  sorozatgyártásra  nem  került  soha)  a  Dynabook-nak,  annak  a hordozható  mobil  informatikai  eszköznek,  amelyet  a  szakirodalom  egységesen  a  notebook,  a táblagép és az e-könyv-olvasó közös ősének tekint. Tőle származik az a szállóigévé vált mondat: „ A legjobb módszer arra, hogyan jósoljuk meg a jövőt, az, ha mi találjuk föl. ” 9 (Angol eredetiben: The best way to predict the future is to invent it.)

Karakteresen nyilatkozott Alan Kay a könyv és a számítógép közvetlen kapcsolatáról: „ Ahogy annak  idején  a  könyv  az  orális  médium,  úgy  a  számítógép  a  print  médium  kiterjesztésének tekinthető. A könyv sok mindenre képes, de a számítógép extra dimenziót jelent a betűk világában.

Ez nagyon fontosnak tűnt számomra, így jutottam el a Dynabook koncepciójához. Valóban úgy használni a komputert, hogy egyszerre lehetsz szerző és olvasó. A zene területéről véve a hasonlatot, mintha művész és egyben komponista is lehetnél. Tehát a kapcsolat a könyvedhez más, mint a számítógépedhez. ”10

Alan Kay műveltségi víziójában tehát a szerző mellett az olvasó is képes szövegkonstrukciókat létrehozni, majd további kontrollok nélkül publikálni is. Írók és olvasók, alkotók és befogadók újra egy  körbe  kerülhetnek.  Ez  a  kultúrtörténeti  fejlemény  csakis  a  free  könyvek  elterjedésével bontakozhat  ki  teljes  szélességében.  Maga  a  Dynabook  (néhány  helyen  DynaBook)  első

koncepciójában11 eleve gyerekek számára készült oktatási eszközként, ezzel is hangsúlyozva azt a szándékot, hogy a táblagépet, mint média-eszközt csak akkor és azért érdemes megcsinálni, ha az a tudás és műveltség elérésének mindenki számára megfizethető számítógépe lesz. Ma már tudjuk, a kiforrott  technikájú  és  funkcionalitású  táblagép  eszköz  (elsősorban  az  iPad)  birtokában,  hogy másként alakult. A tablet inkább média zseb-erőmű, mint oktatási apparátus. Olvasásban betöltött szerepe  azonban  egyre  erősödik,  a  tablet-ek  multifunkcionalitása  és  színesség  kvalitásai  a felhasználókat a mini-számítógépek vásárlása és használata felé tereli.

Alan Kay a későbbi táblagépet vizionáló programadó nyilatkozatában12 a könyvre és a könyvtárra helyezi a hangsúlyt, mint olyan fundamentumokra, amelyek tartalmi értelemben a note-book, az okos telefon,  a  tablet,  és  természetesen  a  könyvolvasó  eszköz  (e-reader),  azaz  minden  személyes használatú  médiagépezet  elődei.  Tanulmánya  végső  kicsengését  a  könyvre  való  hivatkozásai határozzák meg. Úgy gondolja, a középkor végi európai reneszánsz az emberiség történetében nagyrészt  azért  alakulhatott  ki,  mert  az  írástudók  erre  a  korszakra  érkezhettek  el  oda,  hogy személyesen, saját használatra birtokolhassanak könyvet, esetleg könyveket. Ma, bár a kezdetekben élt  az  emberekben  egy  egészséges  szkepticizmus  a  számítógéppel  szemben,  a  hálózatba  való személyes bekapcsolódás lehet az, ami formálhatja az emberiség sorsának alakulását. Ha elég ember

–  véli  Alan  Kay  –  vállalja  fel  az  infokommunikációs  gondolkodási  áthangolódást,  ugyanúgy átlényegülhet kultúrafelfogásunk, mint annak idején a reneszánszban. Csakhogy – tépelődik Kay –

látva az oktatás mai értékrendszerét, félő, hogy ismét, mint az 1500-as években, kevés ember szánja rá magát a váltásra, és lemarad a kor művelődési-kulturális követelményeitől. Megengedheti a társadalom, hogy ismétlődjön történelem?

A könyvkultúra közvetlen ráhatása a számítógép és az internet mai formáinak kialakulására nyomon követhető Szűts Zoltán kézikönyvének „ A vizionáriusok” fejezetében.13

Az írás mint köztevékenység

Mindezen  felvetések  mögött  ott  húzódik  a  megkerülhetetlen  alapkérdés:  felválthatja-e  az önmenedzselésű elektronikus könyv a hagyományos nyomtatott kiadványok bibliopola rendszerét? A válasz – ellentétben sok függőben maradó informatikai kérdésfelvetéssel – ez esetben egyértelmű

nem. A számítástechnika térnyerése következtében kibontakozó textuális átalakulás nem gyengíti, hanem  megerősíti  azt  az  elméleti  állítást  és  napi  tapasztalatot,  hogy  a  digitális  könyv  és  más

elektronikus könyvszármazékok – beleértve a szövegdominanciájú tartalomhibrideket is – csak az évezredes könyvkultúra összefüggésrendszerében értelmezhetők. Ez a megközelítés azonban nem zárja ki, hogy érzékeljük és vizsgálat tárgyává tegyük a médiális-kulturális tényállást: az elektronikus szövegalkotásokban  kétségtelenül  kialakultak  olyan  gyökeresen  új  literatúraelemek,  amelyek elemzése  szükséges  és  elmaradhatatlan.  Még  akkor  is  igaz  ez,  ha  nyilvánvaló:  az  értelmes eredménnyel  kecsegtető  analízis  csak  több  bölcsészeti  tudományterület  együttműködésében valósítható meg, tekintve az e-book-térség szerteágazó problémaköreit. Egyáltalán informatikai vagy könyvészeti  projekt-e  az  elektronikus  betűtartományok  problémáinak  vizsgálata?  Karakterek, kijelzőfelbontások, chipteljesítmények laboratóriumi vizsgálata visz-e közelebb az e-könyv-kultúra megértéséhez,  vagy  a  szövegterek  papírra  feszített  változatainak,  esetleg  digitális  verzióinak boncolgatása? Biztató, hogy alapozó vizsgálatok tárgya már ma is az az ismeretlen – vagy annak hitt

– hermeneutikai zóna, amelyben a mű és az olvasó kapcsolatát az elektronikus text befogadása körüli problémák  jellemzik.  A  képernyős  olvasás  előítéletektől  mentes  megközelítésének  tudományos módszertana kialakulóban van.

A kibontakozó e-book-kultúra bővíti, gazdagítja az irodalmi megjelenés lehetőségeit. Az írás köztevékenységgé fejlődött. Akinek van közölnivalója, és képes is azt megformálni, módot teremthet magának a megjelenésre. Rendelkezésre állnak a blogok, fórumok, weboldalak, tartalommegosztó portálok, közösségi médiumok. Visszatérhet az irodalom oda, ahonnan egykor talán elindult: egy kulturális közösség minden tagjának egyformán és egyszerre jelenthet alkotói és befogadói élményt.

Az  irodalom  egészen  új  körülmények  között,  a  mediatizált  kulturális  nyilvánosság  informatikai horizontjában a különféle kultúraalkotó csoportok közötti kiegyenlítődést is jelentheti. Nincs gátja formailag, technikailag a mediatizált gondolatközlésnek. „ Mivel a művészetalkotás és -forgalmazás mediális  feltételeinek  széles  hozzáférhetősége  nemcsak  a  műalkotás,  hanem  az  alkotói  munka auratikáját  is  fölszámolta,  ezzel  nagyban  ösztönözhette  az  alkotóvá  válás  illúziójának  korlátlan kiterjesztését” – állapítja meg Kulcsár Szabó Ernő. 14 A könyvszerzőség kevesek monopóliumából sokak  megnyilatkozási  formája  lett,  szinte  fenyeget  az  irodalmi  túlnépesedés.  Az  írószobák szövegmanufaktúráin  túllépő,  tömeges  texttermelés  az  informatikai  fejlődés  nyomán  kialakult, technologizált  íráskultúra  logikus  következménye.   „…mintha  –  amennyiben  a  McLuhan-féle  elv szerint  egy  médium  tartalma  mindig  egy  másik  médium  –  a  művészet  tényleges  esztétikai tapasztalata immár nem a valóságtól való elválasztódással venné kezdetét, hanem az élet és a művészet különbségét eltüntető mediális cserélődések eseményében meríthetné ki, vagy azokra korlátozhatná a maga lényegét” 15 – fejti ki Kulcsár Szabó Ernő bővebben azokat az okokat, amelyek az  informatikai  közlési  felületek  társadalmasításával  együtt  járó  írásaktivitás  növekedéséhez vezettek.

Évezredekig  az  irodalom  maga  határozta  meg  tárgyát  és  hatásmechanikáját,  ma  azonban  a mediális-kulturális apparátusok kiépülése és a használóiban kialakult függőség, vagy jó értelmű

intellektuális mohóság, új helyzetet teremtett. A hipermédia, a virtuális lebegés új nemzedékeket kapcsol be a kulturális fogyasztás szisztémáiba. Ezek a generációk, és hatásukra a társadalom jelentős része, új életideákat követ, nem vár az irodalom és a művészet szellemi útmutatásaira, vezetésére. A befogadói közeg, kommunikációs értelemben nem elnyeli, hanem termeli, sugározza az energiát.

Az e-könyv kezdete és az ingyenesség koncepciója (illúziója?)

Az internetet övező egyik legenda az volt – és ez részben még ma is él –, hogy az emberiség írott műveltsége a hálózaton egykor teljes egészében elérhetővé válik, korlátozás nélkül, ingyenesen. Ez a gondolat  mélyen  beivódott  a  társadalmi  köztudatba  is;  egyes  művelődési  szektorok alapkövetelményként kezelték és kezelik ma is az értékekhez való hozzáférés térítésmentességét.

Maga az e-könyv genezise is az ingyenesség mítoszához kötődik.

Az e-könyv mint formátum és tartalom első megjelenése (1971) Michael Hart nevéhez köthető. A fiatal  kutató  arra  gondolt,  hogy  a  számítógép  segítségével  hasznos  lenne  minél  több  könyvet elektronikusan tárolni. Így a teljes szöveg kereshetővé, összehasonlíthatóvá válna. Az első „ e-book” a Függetlenségi  Nyilatkozat  volt,  majd  sor  kerülhetett  több  más  észak-amerikai  történelmi dokumentumra; később a Biblia és Shakespeare művei következtek. Hart és barátai, partnerei még begépelték a szövegeket, nem szkenneltek, mint ma, amikor a szövegek digitalizálása is gépi úton történik.