Szeretethimnusz

Nagy Krisztina

2017

Publio Kiadó

www.publio.hu

Minden jog fenntartva!

„Szeress és tégy, amit akarsz”

(Szent Ágoston)

Köszönetnyilvánítás

„Szeressünk tehát, mert Isten előbb szeretett minket.”(1 Jn 4,19)¹

Szeretném hálámat kifejezni elsősorban szüleimnek azért, mert szeretetben felneveltek, és ezáltal megmutatták az igazi értékeket. E helyen megemlíteném Kelemen Krizosztom pannonhalmi főapát rokonom nevét, aki gyermekkorom óta példa volt előttem, kinek élete és tettei sarkalltak arra, hogy Istent imádjam, és krisztusi szeretettel szeressem felebarátaimat. „A házadhoz való féltő szeretet emészt engem.” (Zsolt 69,10)²

Külön köszönetemet szeretném kinyilvánítani Tóth László Atyának, aki értékes tanácsaival irányította az írást, és Szlávik Antal Atyának is, aki segítette a munkámat szakirodalmakkal. Róluk írhatom, hogy „Isten szent emberei a Szentlélektől sugalmazva szóltak.”(2 Pét 1,21) Továbbá tisztelettel említem itt dr. Barsi Balázs Atyát is, aki javítása, írásai és prédikációi által segített abban, hogy ez a könyv megszülessen. „A bölcs szavai olyanok, mint az ösztöke: mint a mélyen bevert szegek, amelyeket egy pásztor ad a tanítók tanácsa által.” (Préd 12,11) Szeretettel említem itt dr. Geréb Zsolt tanár urat, aki tanácsaival segítette a munkámat. „A testvéri szeretetről nem szükséges írnom nektek, hisz titeket is az Isten tanított az egymás iránti szeretetre, és mert gyakoroljátok is ezt minden testvér iránt.” (1 Tessz 4,9-10)³ Hálás szívvel említem dr. Várszegi Imre Asztrik Atyát – a levéltári segítségért –, aki olyan jóságos, hogy az „Abba Atya!” (Gal 4,6) jelzővel illethetem. Köszönetet mondok Galántai Fekete Attilának és Vas Lászlónak is, akik segítették a munkámat. „A barát állandóan szeretetet tanúsít, és szükség idején testvérnek bizonyul!” (Préd 17,17) Hálás köszönet Simon András művész úrnak a gyönyörű grafikákért. „Aki jót cselekszik, az Istentől van” (Jak 1,11) Szeretettel említem a veszprémi és a budapesti könyvtárosokat, akik segítettek az idegen nyelvi hivatkozások terén.

Végezetül azokról írok itt, akik kedvesek voltak hozzám, gondolatban most Őket is felsorolom…

1 Szentírás: Ha külön nem jelzem, a Káldi-Neovulgata fordítás alapján idézek.

2 Biblia: Károli Gáspár fordítása szerint

3 Biblia: A protestáns új fordítás szerint.

„Előre kell bocsátanom...”

„Előre kell bocsátanom, hogy sem tehetségünk, sem elég időnk nincs ezen nagy misztériumok minden mélységét kifürkészni, de majd jobban megtanít erre titeket a Szentlélek, aki bennetek szól, még ha nem is vagyok köztetek. Megtanít az, aki gondolataitokat vezérli, akit szívetekbe befogadtatok, akinek templomává lettetek.”

Szent Ágoston

⁴

4 Barsi B.: Örökké megmarad, 5.

Előszó

„Azt parancsolom nektek: szeressétek egymást!” (Jn 15,17)

Azért esett a választásom a „szeretethimnusz” perikópára, mert „Isten a szeretet” (1 Ján 4,8). A kereszténység is a szeretet vallása, és a hittudomány is a szeretetről szóló tudomány. A Biblia minden szava is a szeretet. „A prancsolat célja ….. a tettetés nélküli hitből származó szeretet.” (1 Tim 1,5) Azt gondolom, hogy az Egyházban és az egész keresztény életben is központi helyet kell elfoglalnia az Isten iránti és embertársak felé megnyilvánuló szeretetnek. Jézus is ezeket emelte ki a törvényekből (vö. Lk 10,27). Pál apostol arról beszél, hogy a szeretet az, ami egyesít, ez a himnusz célja is. A karizmák és a szolgálat is csak a szeretetben válnak Egyházat és közösséget építő értékké. Az emberi élet célja, hogy Krisztushoz hasonlóvá váljunk, és megtanuljunk szeretni. „Szentek és szeplőtelenek legyünk előtte a szeretetben.” (Ef 1,4) A szeretet legmagasabb foka, ha vállaljuk a keresztet embertársainkért, mint ahogy Krisztus értünk tette. „Nagyobb szeretete senkinek sincs annál, mint ha valaki életét adja barátaiért.” (Jn 15,13) Ez a páli teológia középpontja is. „Mert nem akartam másról tudni köztetek, mint Jézus Krisztusról, a megfeszítettről.” (1 Kor 2,2) Krisztus által ébred bennünk a szeretet. „A szeretet Istentől van.” (1 Ján 4,7) Elengedhetetlen, hogy az Egyházban megvalósuljon a krisztusi tanítás gyümölcseként az önzetlen, cselekvő szeretet. „Törekedjetek a szeretetre.” (1 Kor 14,1) Olyan emberekre van szükség, mint Kelemen Krizosztom, aki Krisztusért a szeretet hőse lett, vagy mint Kis Szent Teréz, aki úgy fogalmazza meg hivatását, hogy „az Egyház szívében a szeretet leszek.”⁵ Szép az Isten, mert Ő a szeretet. „Örök szeretettel szeretlek téged.” (Jer 31,3) Az Újszövetségben a Szentlélek által a krisztusi természet részesei leszünk, mely alkalmassá tesz minket arra, hogy a szeretetet gyakoroljuk és az Úr tanítványai legyünk. „A Lélek gyümölcse pedig a szeretet.” (Gal 5,22) Az evangélium tanítása szerint azok Jézus tanítványai, akik szeretik ellenségeiket, áldják azokat, akik őket átkozzák, és a rosszat jóval viszonozzák (vö. Lk 6,27-28).

Exegézisemben bizonyítottam dr. Barsi Balázs Atya megállapítását, hogy Pál Krisztusról rajzol portrét a szeretethimnuszban.⁶ Kitérek arra is, hogy ezzel egy időben a krisztusi szeretet – az ἀγάπη – megszenteli a korintusiakat és az Egyházat.

Jézus lényeges tanításában összefoglalja, hogy „Az én parancsom, hogy szeressétek egymást, ahogy én szerettelek titeket.”(Jn 15,12) Szent Ágoston a Mester parancsát úgy összegzi, hogy „Dilige et quod vis fac.”⁷ „Szeress és tégy, amit akarsz.”

5 Laurentin, R.: Lisieux-i Teréz, 45.

6 Vö. Barsi B.: Örökké megmarad, 26.

7 Szent Ágoston: »In Epistolam Ioannis ad parthos tractatus decem, VII, 8,« Migne, PL., 35,2033.col

1. fejezet
A szeretethimnusz szerkezete

„… a szeretet, amellyel engem szerettél, bennük legyen és én őbennük.”

(Jn 17,26)⁸

8 Szentírás: A Káldi-Neovulgata fordítás alapján idézem.

Szerkezeti elemzés

„Mi pedig mindnyájan, miközben fedetlen arccal szemléljük az Úr dicsőségét, ugyanarra a képmásra változunk át dicsőségről dicsőségre az Úr Lelke által.” (2 Kor 3,18)

Aquinói Szent Tamás rangsorolása szerint az evangéliumok után fontosságát tekintve a Szent Pál-i levelek következnek, melyeket tanulmányozásra ajánl.⁹ Szent Tamás szerint az első korintusi levél a hét szentségről szól. „septemsacrament a Ecclesiae, scilicet Baptismus, confirmatio, Eucharistia, poenitentia, extremaunctio, orod et matrimonium.”¹⁰

Az a véleményem, hogy a 12. perikópa és a szeretethimnusz, valamint a 14. rész a bérmálás szentségét tárgyalja. A Lélek adományaival, a karizmákkal foglalkozik és a Szentlélek gyümölcsével. A 12. részben felsorolja a karizmákat. A szeretethimnuszban az első szerkezeti egységben a Szentlélek ajándékait, a pünkösdi kegyelmet írja le Pál. Lényeges vonása, hogy a Szeretet a forrása, és ezért csak szeretetben lehet a közösségben szolgálni vele (vö. 1 Kor 12,31-13,3). Majd a Szentlélek gyümölcséről és megnyilvánulásairól beszél, melyek megegyeznek Krisztus tulajdonságaival (vö. 1 Kor 13,4-7). „…a szeretet, öröm, békesség, türelem, kedvesség, jóság, hűség, szelídség, önmegtartóztatás.” (Gal 5,22-23) A következő részben a karizmák töredékességét, mulandóságát írja le. Kihangsúlyozza, hogy csak az egyesítő szeretet, az ἀγάπη marad meg örökké, és ez a legfontosabb, mert Isten is a szeretet (vö. 1 Kor 13,8-13), majd a karizmák közösségben betöltött szerepét mutatja be (vö. 1 Kor 14,1-40).

Első olvasatra nem feltétlenül érthető, hogyan került a szeretethimnusz a 12. és 14. fejezet közé. A 12. fejezetben Pál felsorolja a szellemi ajándékokat, a 14. részben feltárja, hogy hogyan kell hatniuk a gyakorlatban. Alaposabb elemzésben azt láthatjuk, hogy a 13. rész a tengely, amely körül a másik két rész forog. Tehát a részek összetartoznak, mert akkor használjuk helyesen az ajándékokat, ha a szeretet vezet.¹¹ Ebben a három perikópában Pál a „lelki adományokkal” kapcsolatban ad útmutatást.¹² A Káldi-féle fordítás is „a Lélek adományai és a keresztények élete” címmel (vö. 1 Kor 12,1-14,40) veszi egy nagy egységnek. A modern szakirodalomban is azt találjuk, hogy a Szeretethimnusz az (1 Kor 12-14) szövegösszefüggésben értelmezendő. Pál a 12. perikópában lefekteti az alapokat, majd azt írja, hogy „Jézus az Úr, csakis a Szentlélek által.” (1 Kor 12,3) Ezt követően a lelki ajándékok eredetéről beszél (vö. I Kor 12,4-11), aztán következik a test hasonlat, mely egy, mint Krisztus (vö. I Kor 12,12-20). Utána annak alkalmazása következik (vö. 1 Kor 12,27-31): „Ti pedig Krisztus teste vagytok, és egyenként tagjai.” (1 Kor 12,27) A következő megállapítás, hogy az összes ajándék lényege az ἀγάπη (vö. I Kor 12,31-13,13). Ezt követően a közösségre alkalmazva írja le Pál, valamint itt kifejti a nyelveken szólás és a prófétálás viszonyát is (vö. I Kor 14,1-25). Útmutatások következnek az istentisztelettel kapcsolatban (vö. I Kor 14,26-33,36,40). Pál tehát a lelki adományok tárgyalását egy teológiailag megvilágított horizontra helyezi.¹³

A mai szakirodalom nem tartja valószínűnek, hogy a szeretethimnusz egy Szent Pál előtti önálló költemény lett volna¹⁴, vagy azt, hogy Pál akár már az 1 Kor levél megírása előtt megalkotta volna. Ennek ellenére az egyházi hagyomány se téved, amikor a szeretethimnuszt kiemeli a szövegösszefüggésből, és önállóan mutatja be. (Még a Vizsolyi Biblia is.)¹⁵ Az utólagos címadással az 1 Kor levél önállóan használt részévé vált.¹⁶ Szent Pál lánglelkű szónok, mondanivalóját ünnepélyes, magasztos hangvételű költemény segítségével tárja a korintusi hallgatóság elé.¹⁷ A szűkebb műfaji besorolás szerint enkómion (dicséret, magasztalás).¹⁸ A levél emelkedett hangvétele is eltér az 1 Kor 12. és 1 Kor 14. részektől. Véleményem szerint a szeretethimnusz egy tökéletesen megformált szónoki beszédnek felel meg, mely a zárt érvelés miatt önálló szövegként is megállja a helyét. Azért is alkalmazhatta Pál a szónoklattan elemeit, mert Isten igéje élőszóban hangzott. „Menjetek, álljatok ki és hirdessétek…” (Csel 5,20) vagy „…hirdessétek az evangéliumot.” (Mk 16,15) Az ókorban használatos retorikai szabályok jól megfigyelhetők. A 13. perikópára jellemző a csiszoltság, mely az egész mondanivalót díszessé, ünnepélyessé teszi. Pál motívuma az volt, amikor azt írta, hogy „Mit akartok? Vesszővel menjek hozzátok, vagy szeretettel és szelídség lelkületével?” (1 Kor 4,21) Megfigyelhető a „legtökéletesebb érvelés” felépítése, melyről Cornificius a következőket írja:

„Nos, a legteljesebb és a legtökéletesebb az az érvelés, amely öt részre oszlik: a tételre, az indoklásra, az indoklás bizonyítására, a díszítésre és az összegzésre. A tételben röviden felvázoljuk, mi az, amit bizonyítani akarunk. Az indoklás rövid kiegészítés formájában rámutat, hogy miért igaz az, amit állítunk. Az indoklás bizonyítása több érvvel erősíti meg a röviden előadott indoklást. A díszítést azért alkalmazzuk, hogy az érvelés bizonyítása után az esetet felnagyítsuk és kiszínezzük. Az összegzés röviden összefoglalja az érvelést, felsorolva részeit.”¹⁹

Átmenetnek nevezzük azt, ami egyfelől röviden felidézi az elmondottakat, másfelől röviden utal arra, ami következik.²⁰ „Ti azonban törekedjetek a nagyobb adományokra! Emellett még egy mindennél kiválóbb utat is mutatok nektek.” (1 Kor 12,31)

Azt gondolom, hogy tételnek vehetjük Pál apostol következő mondatát, melyben röviden vázolja a korintusi helyzetet. A karizmák miatt zavar keletkezik a közösségben (vö. 1 Kor 12,1-31). A tétel nagy kijelentést tartalmaz: „Szóljak bár az emberek vagy angyalok nyelvén, ha szeretet nincs bennem, olyan vagyok, mint a zengő érc vagy pengő cimbalom.” (1 Kor 13,1) Majd a rövid indoklás olvasható (1 Kor 13,2-2). Ezt az indoklás bizonyítása követi (1 Kor 13,3). Kettőzés figyelhető meg, ami ugyan kissé szokatlan ebben a részben, de érdekes színezetet ad a bevezetőnek. A több szó ismétlésének a célja a fokozás vagy a szánalomkeltés.²¹ Háromszor ismétli, hogy „ha szeretet nincs bennem”. Ezzel azt fejezi ki, hogy szeretet nélkül szánalmasak vagyunk. Ez jól összefoglalja a korintusi helyzetet.

Retorikai fogás a trópus, ennek egyik fajtája a névcsere. Azt jelenti, hogy „ragadványnévvel” jelöljük azt, amit saját nevével nem nevezhetünk meg. Ilyen módon elegánsan dicsérhetünk testi és lelki tulajdonságokat. Az igazi név helyett „ragadványnevet” alkalmazunk.”²² Ennek alapján Pál Jézus nevét felcseréli a szeretettel, és felsorolja a tulajdonságait. Tehát Szeretetnek nevezi Jézust.

A díszítés résznél anaforával, azaz ugyanazon szóval kezdi a felsorolást,²³ ébren tartja a figyelmet: „szeretet türelmes, a szeretet jóságos” (1 Kor 13,4), majd szintén egy anaforával folytatja: „nem kérkedik, nem fuvalkodik fel, nem nagyravágyó, nem keresi a magáét…” (1 Kor 13,5-6). Elmondja, hogy mit nem tesz a szeretet. Majd egy újabb anafora következik: „mindent eltűr, mindent elhisz…”(1 Kor 13,7). A díszítésnek az a célja, hogy felnagyítsa a krisztusi szeretetet, s ezzel rányomja Pál apostol kézjegyét a himnuszra. Ez ugyanis mindig a páli tanítás középpontja. „Mert nem akartam másról tudni köztetek, mint Jézus Krisztusról, a megfeszítettről.” (1 Kor 2,2)

Majd a hasonlatok következnek, melyek ellentétpárok is (1 Kor 13,8-12). A retorikakönyv a következőket írja erről: „Mert a hasonlatot akkor fogalmazzuk meg ellentét formájában, amikor tagadjuk, hogy valami más hasonló ahhoz a dologhoz, amit igaznak tartunk.”²⁴ Például: jelen kor, eljövendő kor, eredeti, tükörkép stb. Ebből is látszik Pál mondanivalója, hogy egy új kor fog következni átmenet nélkül, amely más, mint a jelen kor.

„Ezután láték új eget és új földet; mert az első ég és az első föld elmúlt vala; és a tenger többé nem vala. És én János látám a szent várost, az új Jeruzsálemet, amely az Istentől szálla alá a mennyből, elkészítve, mint egy férje számára felékesített menyasszony. És hallék nagy szózatot, amely ezt mondja vala az égből: Ímé az Isten sátora az emberekkel van, és velök lakozik, és azok az ő népei lesznek, és maga az Isten lesz velök, az ő Istenök. És az Isten eltöröl minden könnyet az ő szemeikről; és a halál nem lesz többé; sem gyász, sem kiáltás, sem fájdalom nem lesz többé, mert az elsők elmúltak. És monda az, aki a királyiszéken ül vala: Ímé mindent újjá teszek. És monda nékem: Írd meg, mert e beszédek hívek és igazak. És monda nékem: Meglett. Én vagyok az Alfa és az Omega, a kezdet és a vég. Én a szomjazónak adok az élet vizének forrásából ingyen. Aki győz, örökségül nyer mindent; és annak Istene leszek, és az fiam lesz nékem. ” ( Jel 21,1-7)²⁵

Cornificius azt tanítja, hogy kólonnak nevezzük azt a rövid és kerekded, de nem egy egész gondolatot kifejező szócsoportot, melyet egy másik kólon követ, a legtökéletesebb az, amelyik háromból áll.²⁶ „…úgy beszéltem, mint a gyermek, úgy éreztem, mint a gyermek úgy gondolkodtam, mint a gyermek.” (1 Kor 13,11) Majd szintén hasonlatok következnek. (Vö.1 Kor 13,11-12)

Ezt követi a tömör összefoglalás, melyet egy nagy érv zár le: „legnagyobb a szeretet ( 1 Kor 13,13).

A levél címzettje egy veszekedő közösség, akik versengeni kezdtek egymással, de szól mindenkinek a világ végezetéig. Tartalmát tekintve a keresztény hit lényege fogalmazódik meg.²⁷ Egyes vélemények szerint a felebaráti szeretetről van szó, valamint a korintusi gyülekezetre vonatkozik Pál beszéde, és burkoltan beszél Isten szeretetéről.²⁸ A másik értelmezési irány szerint Pál Jézusról 15 ecsetvonással képet rajzol. Így írja le Jézust. Ilyen volt Jézus. Itt az ἀγάπη-ról, az Istentől származó és Istennel megélt szeretetről van szó. ²⁹ Jézus életében tökéletesen megtalálható, amit Pál leír a szeretetről, ezért Jézus személyének a leírásaként értelmezhető.³⁰ Jelentősebb nemzetközi szakirodalom is azt írja, hogy Jézus neve ugyan nem szerepel az egész költeményben, de Pál Isten szeretetéről beszél.³¹ Véleményem szerint Pál Krisztus tulajdonságairól beszél, hol állító, hol tagadó formában. Jézus jellemvonásai tárulnak fel előttünk. Itt az Úr Jézus végtelen szeretetéről van szó. Pál arról beszél, hogy milyen Krisztus, ezzel követendő példát állít a korintusi közösség elé. Meghatározza azt is, hogy szeretetben kell szolgálni. A karizmákat is csak szeretetben lehet használni. Arra is rávilágít, hogy az ember földi életének a célja a megszentelődés, vagyis a Szentlélek által elváltozzunk Krisztus képére és hasonlatosságára. Ezért a Lélek gyümölcse, és annak tulajdonságainak a felsorolásaként is értelmezhetjük a szeretetről szóló leírást, mely azonos a krisztusi szeretettel (vö. Gal 5,22-23). Pál mondanivalójának célja, hogy megtanuljunk szeretni, azaz kövessük Krisztust, mely a legkiválóbb Út, és gyökereiben mindenkinek megadatik, aki hisz és megkeresztelkedik. A nem hívő embernek viszont a szívében benne van a tiszta szeretet vázlata és vágya.³² Ezt a feltevést alátámasztja egy másik vélemény is. Pál azt mondja, hogy Isten munkatársaknak hívott el minket: „Mert Isten munkatársai vagyunk, ti pedig Isten szántóföldje, Isten épülete vagytok.” (1 Kor 3,9) Valójában arra hívott el, hogy az Ő szeretetével szeressünk: „hogy az a szeretet, amellyel engem szerettél, bennük legyen, és én őbennük.” (Jn 17,26) Pál apostol az írja, hogy „Mert kiválasztott minket őbenne a világ megteremtése előtt, hogy szentek és szeplőtelenek legyünk előtte a szeretetben.” (Ef 1,4) Ezért van nagy szükség a szolgálatunkban a szeretetre, mint ahogy Pál mondja a szeretethimnuszban. Az itt megfogalmazott szeretetet csak Krisztusban találjuk meg, aki minden szeretet forrása. Féltékenyen izzó áradat, amely mindent meggyújt, amivel érintkezésbe kerül. „Azért jöttem, hogy tüzet bocsássak a földre, s mennyire szeretném, ha már fellobbanna!” (Lk 12,49) Az Úr lángja ez, mely minden bűnt megemészt, itt a korintusi gyülekezetben is. Az Ő arcáról csak a jóság és a szeretet tekint ránk.³³ Jézus szeretete azért kinyilatkoztatás, mert Krisztus a második isteni személy, aki az Atyával és a Szentlélekkel egy Isten. Isten létéről tudhat az ember, de arról, hogy milyen Ő „belülről”, csak a kinyilatkoztatásból tudhat. Ha Isten a szeretet, az azt is jelenti, hogy Isten Szentháromság. Hogyan tudna „kifelé” szeretni az Isten, ha „befelé” nem szeret.³⁴ A korintusiak és a mi hivatásunk is, hogy ennek a szeretetnek a szolgálatába álljunk. A szeretetre való kiválasztás azt jelenti, hogy a szeretet árjában állunk. „Mert Isten féltékenységével vagyok féltékeny rátok. Eljegyeztelek ugyanis titeket egy férfinak, hogy mint tiszta szüzet vezesselek Krisztushoz.” (2 Kor 11,2) Az a cél, hogy „hasonlók legyenek Fia képmásához.” (Róm 8,29) Ha nincs meg bennünk Krisztus szeretete, a szolgálatunk semmit sem ér. Ezt írja le a szeretethimnuszban az apostol. Jézus azt mondja: „Ismerem cselekedeteidet, hogy sem hideg nem vagy, sem meleg: bár hideg volnál vagy meleg! De mivel langyos vagy, és sem hideg, sem meleg, kezdlek téged kivetni a számból.” (Jn 3,15-16)³⁵

A himnusz szerkezeti felosztása a következő: Pál apostol az első szerkezeti egységben (I Kor 13,1-3) utal arra, hogy a karizmák értéktelenek szeretet nélkül. Az érvelés alapja egy ellentétpár: a minden és a semmi. A második részben (I Kor 13,4-7) lefesti előttünk Krisztust és szembeállítja a korintusi egyházzal. A szövegben a jó és a rossz szembeállítása fokozza a himnuszi hangvételt. A záró részben (I Kor 8-13) az igazi maradandó értékre hívja fel a figyelmet, melyet az idő és az örökkévalóság ellentétével érzékeltet.³⁶

9 Vö. Torrel, J. P.: Aquinói Szent Tamás élete és műve, 404.

10 Vö. Sancti Thomae de Aquino: Super I Epistolam B. Pauli ad Cornithioslectura, a prooemioad caput VII versiculum X, Prooemium

11 Vö. Koning, G.: Az 1.és 2. korintusi levél magyarázata, 154.

12 Vö. Kocsis I.: »A szeretet és a karizmák kapcsolata a Szeretethimnusz (1 Kor 13) fényében« in Az Üdvösség igéje. Újszövetségi tanulmányok, 161.

13 Vö. Schrage, W.: Der erste Brief an die Korinther, 1. Teilband, 1Kor 13, 113.

14 Lang, F.: Die Briefe an die Korinther, 181. „Die Vermutung, Paulus habe diesen Lobpreis der Liebe bei anderer Gelegenheit gestaltet und als passendes Argument in unseren Zusammenhang eingefügt, läßt sich zwar nicht beweisen, ist aber als Möglichkeit, jedenfalls für den Mittelteil, auch nicht auszuschließen.

15 Vö. Biblia, Válogatás a Vizsolyi Bibliából,

16 Vö. Harmai G.

17 Vö. Alföldy J.: Irodalmi fogalomtár, 98.

18 Vö. Kocsis I.: »A szeretet és a karizmák kapcsolata a Szeretethimnusz (1 Kor 13) fényében« in Az Üdvösség igéje. Újszövetségi tanulmányok, 157.

19 Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, II, XVIII, 28.

20 Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, IV., XXVI.

21 Vö. Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, IV., XXVIII.

22 Vö. Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, IV., XXXI.42.

23 Vö. Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, IV, XIII.19.

24 Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, IV., XLVI.

25 Károli G., Biblia

26 Vö. Cornificius: A szónoki mesterség, A C. Herenniusnak ajánlott retorika, IV., XIX.

27 Vö. Szabó Cs.: Az első korintusi levél magyarázata, 72.

28 Vö. Gál F.: Pál apostol levelei, 129.

29 Vö. Gyökössy E.: Homo Christinus, 37-38.

30 Vö. Koning, G.: A 1. és 2. korintusi levél magyarázata. 154-156.

31 Vö. Lang, F.: Die Briefe an die Korinther, 182.

32 Vö. Barsi B.

33 Vö. Schlink, B. M.: Győztesé a korona, 87-107.

34 Vö. Barsi B.

35 Vö. Schlink, B. M.: Győztesé a korona, 87-107.

36 Vö. Barsi B.: Örökké megmarad, 13.