NIKOLAOS VAN DAM

SZÍRIA - Egy nemzet romokban

Tartalom

A Keleti-pályaudvar aluljárójában 2015-ben összezsúfolódott menekültek nagy része Szíriából érkezett. A szíriai háború alaposan átrendezte a nagyhatalmi befolyási övezeteket és a hatalmi viszonyokat az egész közel-keleti térségben. Könnyű belátni, hogy az Ezeregyéjszaka mesés világának szomszédságában zajló pokoli események a magyar belpolitikára is erőteljes hatást gyakoroltak. Ehhez képest az átlagember, de még a művelt olvasók jelentős része sem tud egyebet a szíriai vérfürdő okairól és résztvevőiről azon kívül, hogy arabok, kurdok, oroszok, amerikaiak és az Iszlám állam banditái gyilkolják ott az ártatlan embereket és egymást. Nikolaos Van Dam könyve fényt vetít az agyonhallgatott tényekre.

A szerző részrehajlás nélkül mutatja be azokat a történelmi eseményeket, törzsi, vallási és politikai szakadékokat, amelyeknek szerepe volt a nemrég még virágzó ország lerombolásában, nemzetként való felbomlásában. Elemzése messze túlmutat az Európában rutinosan ismételgetett felfogáson, miszerint a közel-keleti háborúkat vagy az olajra szomjas amerikaiak beavatkozása, vagy a siita és szunnita muzulmánok torzsalkodása okozza.

Szíria a példa rá, hogy a képlet sokkal bonyolultabb. És Szíria a figyelmeztetés arra, hogy a következő évtizedekben ez a térség újabb és újabb, most már nyilvánvalóan globális következményekkel járó konfliktusok válsággócává válhat. Ezért annak, aki ismerni akarja a világot, amelyben élünk, tudnia kell, mi történt Szíriában az új évezred második évtizedében.

NIKOLAOS VAN DAM

SZÍRIA

Egy nemzet romokban

ATLANTIC PRESS KIADÓ

Budapest, 2017.

Szíria - Egy nemzet romokban

©Nikolaos Van Dam, 2017

A fordítás az I. B. Tauris (London)

DESTROYING A NATION c. kiadványa

alapján készült

Fordította

©Szántó András, 2017

Szerkesztette

Bokor Pál

Lektorálta

Dézsi Ibolya

Címlapterv

Sobota

Tördelés, műszaki szerkesztés

Cseszkó Renáta

A kiadásért felel az

Atlantic Press Kiadó igazgatója

Atlantic Press Kiadó

1114 Budapest, Bartók Béla út 55.

E-mail: atlantic.new@chello.hu

Telefon: 212-2443

www.atlanticpress.hu

Marinkának

ELŐSZÓ

Amikor 1964-ben, több mint fél évszázaddal ezelőtt először látogattam Szíriába, szabadon utazhattam szinte mindenhová, ahová akartam. Aleppó lenyűgöző szúkjaiban, bazárjaiban váratlanul összetalálkoztam egy közeli festői faluból származó szíriai diákkal, aki meghívott, hogy egy éjszakát vendégeskedjek nála a szabad nyári ég alatt, vályogból épült hagyományos méhkasszerű háza mellett. A vályogkupola belsejében túl nagy volt a forróság ahhoz, hogy kényelmesen lehessen aludni, de ez másfajta kényelem volt, mint amilyent megszoktam. Az apró kis faluban első alkalommal élveztem egy szíriai család vendégszeretetét.

Ami gyakori szíriai látogatásaim során az évek folyamán a leginkább megérintett, az a szíriai emberek kedvessége és szívélyes vendégszeretete volt, bármerre jártam. A szíriaiakat gazdag kultúrájú fejlett civilizációk barátságos és elbűvölő, nyitott gondolkodású, toleráns és tisztelettudó örököseiként ismertem meg. Élveztem Aleppó és Damaszkusz varázslatos történelmi városait, szorgalmas lakosaikkal, a keleti fűszerek illataival és a piaci élet nyüzsgő hangjaival; szépen díszített paloták és hagyományos házak ötletes építészeti pompájával, a névtelen falak mögé rejtett meglepő kincseikkel; mindemellett modern városnegyedek kozmopolita zsongásával, melynek közepette az emberek továbbra is kötődtek értékes hagyományaikhoz. A lágyan kiejtett szíriai arab szavak harmonikus zeneként hatottak. Ellátogattam a Földközi-tenger partjához közeli termékeny Alavita hegységbe, az ott lévő stratégiai pontokon álló keresztes és aszaszin kastélyokkal; Hama városába, ahol az elegáns Azm palota épült, melynek csikorgó óriás vízi kerekeiről (noriák), lelkes gyerekek ugráltak le, és vidáman csobbantak az Orontész vizébe. Ugyanott több múzeum is található, a szíriaiak által a római korban készített látványos mozaikokkal. Alkalmanként pompás sivatagokon utaztam át, bennük impozáns omajjád kastélyokkal és városokkal, mint amilyen a joggal „a sivatag gyöngyszemének” nevezett Palmüra. Aligha van olyan hely Szíriában, ahová nem látogattam el.

A nemrég még oly szépséges országot mára annyira lerombolták, hogy Szíria többé sosem lesz ugyanolyan. 2010-ben, éppen a szíriai forradalom kezdete előtt Szíria még csendes és békés országnak látszott. Akkoriban kevésbé volt szembeötlő – bár jól ismert volt –, hogy Szíriát csaknem fél évszázadon át ugyanaz a baaszista diktatúra irányította, amelyik súlyosan elnyomta azokat, akik nem fogadták el nézeteiket vagy éppen ellenzékként viselkedtek.

Az általam korábban felkeresett pompás helyszínek ma kegyetlen csaták és a véres háború képkockáit idézik fel; egy olyan országét, amelyet hatalmas és egyre növekvő romhalmaz temet be. Az elpusztított Aleppót a kiégett szúkjaival és mecsetjeivel, gazdagon díszített nevezetes házaival; Hamát, az 1982-es vérfürdővel és a szíriai forradalom alatt ismétlődő rombolásokkal; Homsz városát az ostromlott el-Var körzetével; Palmürát, ahol a barbár Iszlám Állam (Dais) lerombolta az ősi templomokat, továbbá nyilvános kivégzéseket hajtott végre. Szíria északi részét az úgynevezett elfeledett falvak csodálatos bizánci kolostoraival, ahol az egyik legfinomabb olívaolajat készítették, és amelyek elpusztultak az olyan heves csatákban, mint amilyen Kafr Nubulban zajlott le. A Déli Front részévé vált, Dara városhoz közeli Boszra, ahol 2011-ben elkezdődött a szíriai forradalom, a maga látványos római kori színházával,. Azt a határt, amelyen 1965-ben Szíriából vonattal átkeltem Irakba, a szíriai háború idején az Iszlám Állam megsemmisítette, a méltóságteljes Eufrátesz folyóra kilátást nyújtó Rakka és Dajr ez-Zaur városait elfoglalták és terror alatt tartották.

Amikor legutóbb, 2010-ben Damaszkuszba látogattam, sokakhoz hasonlóan elképzelni is alig tudtam, hogy néhány hónappal később országszerte forradalom tör ki, amely pusztítóan véres háborúhoz vezet. A szíriai diktatúra közönye és alkalmatlansága a reformokat tekintve végül oda vezetett, hogy Szíria látszólag békés élete összeomlott, és a rákövetkező háború az ország nagy részének pusztulását eredményezte, mérhetetlen és mélyrehatóan súlyos társadalmi következményekkel. 2017-ig több mint négyszázezer szíriait öltek meg, és sok millióan próbáltak elmenekülni a konfliktusból, menekültekké vagy belföldi hontalanokká váltak. Mindehhez társult a felmérhetetlen pusztítás az egykor volt szíriai nemzet finom szociális szövetében.

Ez a könyv a 2011 márciusában kitört szíriai forradalom különböző vonatkozásaival foglalkozik. Megmutatja, hogy miért volt elkerülhetetlen a forradalmat követő szíriai háború, tekintettel a szíriai rezsim elfogadhatatlan magatartására, ahogy azt részletesen megírtam korábbi, The Struggle for Power in Syria (Hatalmi harc Szíriában) című könyvemben.¹

Bassár el-Aszad elnök rezsimje azt képzelte, hogy kegyetlen erővel el tudja fojtani a szíriai forradalmat, ahogy korábban már többször sikerült. De ezúttal teljesen más volt a helyzet. Szíriában megrepedt a félelem és a hallgatás fala, és a sok békés szír tüntetőt ösztönözte a térségben kibontakozó Arab Tavasz, amely kezdetben még ígéretesnek látszott. Mind a szíriai rezsim, mind a szíriai ellenzék kezdett politikai, katonai és pénzügyi segítséghez jutni, számos olyan külföldi országtól, amelyek ezáltal egyre inkább beavatkoztak Szíria belügyeibe. Mindebből a szíriai nép rovására kezdett kibontakozni a szírek közötti és a más országok megbízásából folytatott háború kombinációja.

A rezsim és az ellenzék erőszakos konfrontációja szükségképpen felekezeti dimenziót öltött, tekintettel a kisebbségi alavita felekezet nagyon is látható és aránytalanul magas létszámára a hadsereg elit egységeiben, valamint a forradalom elfojtására mozgósított más reprezentatív intézményekben. Ez a tényező sokakban erősítette azt a felfogást, hogy a háborúnak volt egy felekezeti színezetű, kisebbségi-többségi alavita-szunnita konfliktusjellege is. A kezdetben békés forradalom a radikális szunnita iszlamlista katonai csoportok hatására átalakult, és ugyancsak ezek az erők taszították Szíriát egyre mélyebbre az erőszak ingoványába.

Azok a nyugati illetve a térségen belüli körök, amelyek eredetileg támogatni szándékoztak a rezsimmel szembeni szíriai ellenzéket, alkalmanként hamis várakozásokat támasztottak, ami csak tovább szította az agressziót, ahelyett, hogy hozzájárultak volna a nyilvánvalóan kívánatos megoldáshoz.

Ez a könyv nem akarja megismételni a szíriai forradalomról 2011 óta már megjelent különféle könyvekben foglaltakat. Ennek az elemzésnek a célja a forradalom 2011-es kezdete óta Szíriában történtek mélyebb hátterének feltárása. A könyv foglalkozik a konfliktus megoldásának kilátásaival is.

Az elmúlt két évben holland különmegbízottként – Isztambuli állomáshellyel – egy csapatnyi holland Szíria-szakértővel dolgoztam együtt. Intenzív kapcsolataim voltak a szíriai konfliktusban érintett legtöbb féllel: Moszkvában, Teheránban, Rijádban, Ankarában, Kairóban, Genfben, Bécsben, Bejrútban, Ammánban, Isztambulban, Antakyában, Gaziantepben és sok más helyen. Tárgyaltam csaknem minden ellenzéki szervezet és társult mozgalom képviselőivel. Folytattam megbeszélést az ENSZ szíriai különmegbízottaival, Kofi Annannal, Lakhdar Brahimival és Staffan de Misturával, csakúgy, mint egyes országok szíriai különmegbízottaival. A rezsimhez közelálló emberek elláttak damaszkuszi belső információkkal. Mindez számos alkalmat adott rá, hogy közelről tanúja lehessek a szíriai konfliktusnak és a megoldására tett kísérleteknek, beleértve a Genfben és másutt zajló Szíria-közi tárgyalásokat.

Ez a könyv a tapasztalataimat tükrözi.

Titoktartási okokból konkrét nevek említése nélkül szeretnék őszinte köszönetet mondani mindazon szíriaiaknak és másoknak, akikkel alkalmam volt eszmecserét folytatni a konfliktusról, és akik a 2011 óta eltelt években rengeteget segítettek a fejlemények mélyebb megértésében.

Remélem, hogy ez a könyv hozzájárul a szíriai konfliktus további megértéséhez, és esetleg segít megoldást találni.

Megjegyzések

[←1]

Nikolaos van Dam, The Struggle for Power in Syria: Politics and Society under Asad and the Ba’th Party (Hatalmi harc Szíriában: Politika és társadalom Aszad és a Baasz Párt alatt), 4. kiadás (London, 2011).