Karinthy Frigyes

Karinthy Frigyes összes költeménye

(1887-1938)

Kiadó: ADAMO BOOKS KFT.

http://adamobooks.com

Felelős kiadó: ADAMO BOOKS KFT. ügyvezetője

Copyright © ADAMO BOOKS KFT.

Budapest, 2019

EPUB ISBN 978-963-453-607-9

MOBI ISBN 978-963-453-617-8

TARTALOM

Vérmező, 795. május

Nem mondhatom el senkinek

Előszó
Hess, madár!
Álom
Halott
Méné, tekel...
Zivatar 1927. április 2. délután
A gyermek mostanában nyugtalan
A költő
Lecke
Vezeklés, emelt fővel
Pitypang
Szép
Almafa
Derengés
Férfitársam
A dudoló
Nihil
Vacsora
Naplómból
Szerelmi öngyilkosság
Prológus egy cirkusz-filmhez
A cirkusz összedől
"Átkozd meg a világot s halj meg..."

Üzenet a palackban

Számadás a tálentomról
Az ige így született...
Mindszenti litánia
Nagypénteki kereplő
A rózsaszín terror
Kudarc
Érdi erdő
Tisztelgés a viadal előtt
Tomi
"Struggle for life"
Szemek szimfóniája
Karácsonyi karének
A reformnemzedékhez
Karácsonyi elégia
A láthatatlan börtön
Ezerhatszázharminchárom június 22
A lapda
Egy reggel dátum nélkül
Ősz
Üzenet a palackban

Versek, dalok

Hangversenyen
Együgyü mese
Mariska és Károly bácsi
A halottas kocsi
Újabb részletek Dante "Poklá"-ból
Nyájas anyó a lepénnyel

Költőkből
(fordítások)

Mignon
Sikoly
Nem fáj
Ló
A "Lazarus-ból"

Így írtok ti
(Versek, 1907-1934)

ADY ENDRE
Moslék-ország
Törpe fejűek
Zápolya úr vallatása
Leköpöm a multat

BABITS MIHÁLY
Futurum Exactum
Antik szerelem

BRÓDY LILI
Fiatal pesti lány Pünkösd reggel

ERDÉLYI JÓZSEF
Piros Pünkösd

FÜST MILÁN
Epigramm

GELLÉRT OSZKÁR
Amint a karod fölemeled
A puceráj

GYÓNI GÉZA
Harctér
1914...
Azon az éjjel
Talpra magyar

ILLYÉS GYULA
Költő pünkösdi éneke

JÓZSEF ATTILA
Pünkösdi kolbász

KAFFKA MARGIT
Charles

KEMÉNY SIMON
Karperec
Napos délelőtt a dunaparton
Lábaim
Vásárfia

KOSZTOLÁNYI DEZSŐ
"A szegény kis trombitás szimbolista
klapec nyöszörgései" című ciklusból
Petőfi-féle

MÉCS LÁSZLÓ
Ószeres

MEGYERY SÁRI
Ma azt hitted, boldog vagy

PETŐFI SÁNDOR
Barna kislány szemének a...

SÉRTŐ KÁLMÁN
Tanyai mozikép pünkösdre

SOMLYÓ ZOLTÁN
A "Miszgelungener Életsors" ciklusból
Meákon és négy levegőn át
Szilveszter estén a kávéházban

SZABÓ LŐRINC
Pünkösdi versike az esőcskéről

SZABOLCSKA MIHÁLY
Egyszerűség
A mi falunkból...
Hit, remény, szeretet

SZÉP ERNŐ
Az "Ajaj, nehéz ez a neo-primitizmus" ciklusból
Dal

TÓTH ÁRPÁD
Ady Endrének

MADÁCH IMRE
Az emberke tragédiája

Vérmező, 795. május

I

Ó, csudacsöndes májusi éj!

Alszik remegőn a hűs Duna tükre -
Lent fekszik a hold a víz fenekén.
Távol a Gellért. - Messze az éjben
Nyulnak a sávok, zöld-feketén.

A Várhegy fekete tömbje
Omlik az éjbe vakon -
Tompa rezes fény, lágy ütemekben
Visszaverődik az ablakokon.

Májusban az ifjú, nagy élet
Kéjtől zokogott, kéjétől a nyárnak -:

Éjfélben a hajóhíd alatt
Suhanni kezdtek az árnyak.

II

Éjfélben halk, hideg ujjak
Kopogtak a kőfalon át -
Éjfélben horkanva riadt fel,
Martinovics, ferences apát.
Két ájult, kimeredt szem
Meglátta a néma falat:
Zöld sugarak táncoltak
Boltozott öble alatt.

(Most felfutott a falon,
Most viszolyogva lenéz,
Most koppan: hosszú köröm
Nedves, zöldszinű kéz.)

Két lépcső, kockakövekből,
Sikátor, hosszú torok -
- Ablaktól le a földig,
Vonalat húz a nyirok.

(Ablakból visszamered rá,
Tele van minden kicsi zug, -
Krétafehér az arca:
Szája fekete luk.)

III

A hűs, magos terembe hogy' kopogtak a szavak:
Lobogtak gyertyalángok sötét tetők alatt.
Ólmos, kifáradt arcok, fehérlő árkusok,
Vibráltak, összefolytak. - A jegyző olvasott.

Ó, hogy feküdt a posztón a szürke napvilág.
Hosszú, setét sorokban hallgattak a bírák.
A Hétszemélyes-Tábla. - Mögöttük a falon,
Kőarcú Krisztus-isten, meredten és vakon

Hétszázkilencvenötben... Martinovics apát.
Királysértés... A császár... Röpiratok, ruhák...
... Az instituciót birálták... ellenezték...
Gyűlések... föld alatt... Respublikánus eszmék...

Ez itt... ez konspirált... Titokban, föld alatt
Forralva lázasan rettentő dolgokat -
Császárt... Meg államot..., igy sorba szól a vád.
- S lefordította titkon a Marseillaise dalát.

A Marseillaise dalát!... A vén szivek felett.
Ó hogy riadt keresztül a nyirkos rémület!
Ó hogy vált hamuszínre megrebbenő szemök!
... Párizs!... A Marseillaise!... Hétszázkilencvenöt!

IV

Párizs! A Grève-piacon
Peregve perdül a dob
Szinte szikrázik a nap:
Tarka tömeg kavarog.

Hahó, be vígan
Gurigáznak le a fők!
Tréfásan szökken a vér.
Pörögnek a dobverők.

Hahó! Mi gurigázunk!
Hahó! Van elég!
Kinek mi köze hozzá?
Adhatjuk, a miénk!

Hahó! Ki morog?
Európa? a kutya vonit?
Hahó! Gurítunk
Néki is valamit.

Puderes szőrpamatokban,
Két kövérke golyócska, fehér -
- Hogy szuszogott Louis Capet!
Hogy dűlt ki nyakából a vér!

Felkeltek a királyok ellenünk -:
Mi odalöktük a miénk fejét!
- Danton, polgártárs, elvetve a kocka,
Künt a határon Dumouriez!

Egyetlen ordítás,
Hogy reng a föld belé:
"Aux armes Citoyens! Aux Armes...!

Le jour de gloire est arrivé...!