Kereslek

Cserei Annamária

2020

Underground Kiadó Kft.

www.undergroundkiado.hu

Minden jog fenntartva!

Korrektúra: Nagy Sára Kata

A borító fotót készitette: Detlef Baumanns, Eendenmeer, Nieuw-Bergen, Hollandia.

Kereslek

Ha ezernyi kérdés kavarog bennem, hol talállak teremtő Istenem?

Mutasd meg magad parányi elemben, vagy hadd találjak rád az emberben, a számodra legkedvesebb teremtményedben.

S ha a megváltó Istent keresem,

add éreznem súlyát vétkemnek.

Mily szánandó és elesett volnék, Uram, nélküled.

Köszönöm fiad áldozatát,

melyet érettem hozott a kereszten.

S ha a vigaszt adó Istent keresem, örömöm forrása is Te légy nekem.

Megannyi kérdésre választ nem lelek, megnyugvást keresve utam hozzád vezet.

Esdve, könyörgőn, bizakodva kérlek, e reményvesztett, rohanó világban, állandó, örök reményem maradj!

Érezzem nap mint nap a közelségedet, hogy elmondhassam: köszönöm, Uram, megtaláltalak!

Pfalzdorf, Németország, 2008 júniusa

Valami hiányzik Valami hiányzik itt legbelül,

valami üres kongást észlelek.

Egyfajta monoton zúgást,

mely megzavarja lelki békémet.

Valami harc dúl békétlen lelkemben, valami ádáz küzdelem.

Néha félek, és ezt úgy szégyellem, hisz a Te kezedben van az életem.

Vess véget, Uram, gyötrődésemnek, nyugtalanságomat messze űzzed el!

Hiszen a békesség fejedelme vagy Te, töltsd be egész lényem égi békéddel!

Keeken, Németország, 2009 áprilisa

Hiába titkolnám Hiába titkolnám, hisz te úgyis látod, hogy a szívemben a remény már halott.

Hogy az erőm is már régen elhagyott, s hogy úgy érzem magam, mint egy elátkozott.

Hiszen lassan, torzszülötté alakít a sorsom, s a legádázabb harcot önmagammal vívom.

Szabadulásért hozzád kiáltom,

s bízom, hogy Te majd enyhíted kínom.

Hisz nincs más, csak akadály előttem az úton, kimerült testemet csak alig vonszolom.

Néha elátkozom emberi voltom,

máskor, meg könnyen, nyomban megalkuszom.

Adj erőt a sorsom elviselni!

Adj erőt, az úton továbbmenni!

Kérlek, ne engedj végképpen megtörni, ne hagyd méltóságom végleg elveszítni!

Uram, Te, ki a mennyekben vagy,

nyilatkoztasd meg isteni voltodat!

Hallgasd meg esengő imámat,

s áraszd szolgádra irgalmad!

Goch, Németország, 2015 szeptembere

Fotó: Cserei Annamária, De Koog, Texel szigete, Hollandia

Csak idegen vagyok itt, ezen a Földön Csak idegen vagyok itt, ezen a Földön, sorsom nehéz, mostoha.

S ha a mindennapokba parányi öröm is vegyül, mindjárt ködfátyolként oszlik tova.

Biztos talajra sehol sem találok, fáradt lábam meg-meginog.

Szűnni nem akaró nyugtalanság kínoz, testem lézengve imbolyog.

Küzdelem, küzdelmet követ,

bennem a harc soha nem ér véget.

Te is láthatod erőtlenségem,

hogy a csüggedés már-már győz felettem.

De Uram, én neked tetszően szeretnék élni, bárcsak hű eszközöd lehetnék!

De legyen az akarat bármily nagy, kudarcba hull a cselekvés.

A tehetetlenség, mint holmi démoni erő, megsemmisítve a mélységbe húz,

bármit is tennék, bármit is teszek, nálamnál erősebbnek bizonyul.

Uram, te látod ádáz küzdelmem,

ebből az ijesztő mélységből emelj Te ki engem, és szabadíts meg a bűn fogságából, zúzd darabokra rabbilincsem!

Légy szívemben Te, egyedül az Úr, hogy szabadon szolgáljalak téged, s ha az élet vihara dúl,

légy Te reményem, hogy sose féljek.

És erősítsd meg a hitemet,

hogy tőled semmi se válasszon el, hogyha utam itt véget ér,

hozzád győzelmesen érkezzem!

Geldern, Németország, 2015 júniusa

Légy velem

Légy velem, ha virrad a reggel,

vagy ha az alkony közeleg.

Fogd kezem, s vezess,

útjaimon kísérj el engem.

Nap nap után, ha est közeleg,

s arcomról az izzadság pereg,

s ha lábam a fáradtságtól megremeg, lábaidnál hadd pihenjek meg.

Hadd érezzem együttérző szeretetedet, megnyugtató közelségedet.

S hogy nem hagysz magamra egy percre sem, imára kulcsolom két kezem,

fogadd hálaimámat Istenem!

Keeken, Németország, 2009 augusztusa

Kérlek, Uram

Kérlek, Uram, hajtsd füledet hozzám, hallgasd meg, kérlek, hozzád szálló imám.

Itt állok előtted összetörten, gyáván, szánj meg kérlek, Uram, s légy kegyelmes hozzám.

Hisz nincs szívemben más, csak kínzó nyugtalanság, gyötör, kínoz, rémisztget a magány.

Elvesztettem sok ígéretes csatát, a siker íze számban keserűvé vált.

Bajomban nincs velem együttérző barát, az is elhagyott, ki annak hitte magát.

Egyedül maradtam árván, mostohán, úgy érzem, Uram, tán Te is elhagytál.

Néha énem ellened is lázad,

tudom, hogy neked ez mennyire fájhat.

De látod, Uram, hogy könnyem fel nem szárad,