Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2012

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

Kiadványok szerkesztéséért felelős: Vajda Krisztina

Szerkesztő: Németh Lajos

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

ISSN 2063-3432

ISBN 978 963 295 259 8

Termékkód: YOV1285

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.
A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

A köznevelési
törvény

1993 2011/2012

AZ OKTATÁSI JOGSZABÁLYOK VÁLTOZÁSAI 2.

Az I. részt írta és a II. részt összeállította: dr. Madarász Hedvig
A III. rész a CompLex Jogtár adatbázisának felhasználásával készült.

A kézirat lezárva: 2012. szeptember 1.

© dr. Madarász Hedvig, Budapest, 2012

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2012

A CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft. az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

ELŐSZÓ

Az Országgyűlés 2011 decemberében fogadta el a nemzeti köznevelésről szóló törvényt. Hatálybaléptetése több lépcsőben történik, az első lépcsőt jelentő rendelkezések már hatályba is léptek 2012. szeptember 1-jén, ám bizonyos rendelkezések csak 2013. január 1-jén, további rendelkezések pedig 2013. szeptember 1-jén, vagy még későbbi időpontokban lépnek hatályba.

Jelen kiadványunk a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény megismeréséhez és alkalmazásához kíván hathatós segítséget nyújtani. A könyv három részre tagolódik. Az első részben olvasható tanulmány figyelemfelhívó jelleggel összefoglalja az új köznevelési törvény szabályozási irányait, legfontosabb jellemzőit.

A második rész ún. tükrös megoldással készült. A jogszabálytükör párhuzamos szerkesztésben mutatja a jogszabályok tartalmilag szinkronizált rendelkezéseit. A törvényi rendelkezések összehasonlítása a következő módszert használja: a bal oldali hasáb a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény kihirdetett, közlönyállapot szerinti szövegét a 2012. évi CXXIV. törvény általi módosítással egységes szerkezetbe foglaltan veszi alapul, és az összeállításban a később hatályba lépő rendelkezések is szerepelnek. A jobb oldali hasábban a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 2012. augusztus 31-én – az első körös hatályon kívül helyezés előtti – hatályos állapotának megfelelő szövege olvasható, méghozzá az új (bal oldali) rendelkezésekkel tartalmilag összefüggő szakaszai, illetve bekezdései. A hatályba léptető rendelkezések összevetését mellőztük, ott ugyanis érdemi információt nem nyújtott volna az összehasonlítás. Az összevetés alapját az egyes szakaszok, illetve bekezdések tartalmi összefüggései adják, így azonos vagy hasonló rendelkezések hiányában üresen maradt helyek is előfordulhatnak, plasztikusabbá, átláthatóbbá téve az összehasonlítást.

A fordított, vagyis a régi szabályozásból kiinduló összehasonlítás sem hiányzik a kiadványból (hiszen a felhasználók a régit jobban ismerik), erre a célra egy indexet készítettünk, amelyben a régi jogszabály egyes paragrafusaihoz kapcsolható új rendelkezések jegyzéke található.

A harmadik rész a nemzeti köznevelésről szóló törvény indokolását tartalmazza. A törvényeknek ugyan nincs hivatalos indokolása, a jogalkalmazás során mégis megkönnyítheti a munkáját annak, aki a jogszabály egyes rendelkezéseinek értelmét kutatja. A harmadik részhez kiadónk népszerű termékének, a CompLex Jogtárnak az adatbázisát használtuk fel.

Budapest, 2012. október 25.

a szerkesztő

I. rész

Tájékoztató nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvényről

2011. év végén, több mint 18 évvel az 1993. évi törvény megszületését követően, új törvényt fogadott el az Országgyűlés az egyik legnagyobb társadalmi alrendszer, a közoktatás, köznevelés rendszerének szabályozására.

Már a törvény névválasztása is jelzi azt a gyökeres fordulatot, amelynek megvalósítását a jogalkotó célul tűzte maga elé, nevezetesen: a nevelés középpontba állítását. A törvény megalkotásának másik deklarált célja a kerettörvényi jellegű szabályozás kialakítása. Mit jelent a kerettörvény jelleg? Egyrészt azt, hogy az egyes szabályozási tárgykörökben csak a legfontosabb, feltétlen törvényi szintet igénylő rendelkezéseket tartalmazza, számos részletszabály végrehajtási rendeleti szintre telepítésével, másrészt pedig a párhuzamos szabályozás elkerülését, vagyis a szorosan nem az ágazathoz tartozó, más törvényekben megjelenő, vagy oda illő rendelkezések mellőzését.

Az 1993. évi közoktatásról szóló és a 2011. évi nemzeti köznevelésről szóló törvény rendelkezéseinek „tükörképként” történő összehasonlításából jól látszik az 1993. évi törvény számos részletszabálya helyett az általános megfogalmazások alkalmazása, a törvényi szintű túlszabályozás kerülése, melynek célja a gyakori módosítások megakadályozása. Gyorsan változó társadalmi környezetünkben a konkrét, néha esetről-esetre történő kazuisztikus szabályozás a törvények, jogszabályok állandó módosítását vonja maga után. E folyamat el nem kerülhető, de a jelzett jogalkotási technikával nagyobb eséllyel lassítható.

A nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény felépítését tekintve is különbözik a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvénytől, bár a szabályozási tárgykörök hasonlósága miatt természetesen megtartja annak számos alcímét és rendelkezését. Egyik törvényből sem hiányozhatnak az alapelvek, a rendszer szereplőinek jogait és kötelességeit taglaló, vagy az intézményrendszer felépítését meghatározó alapvető szabályok. Ezen hasonló szabályozások azonban sok esetben egészen más elrendezésben találhatók meg a 2011. évi nemzeti köznevelésről szóló törvényben, mint ahogy az 1993. évi LXXIX. törvényben voltak. Az új törvény felépítését tekintve is a letisztult, a jogalkalmazók számára könnyebb eligazodást szolgáló megoldásokat részesíti előnyben, ahogy ez az 1993. évi törvény eredeti szövegében is megfigyelhető, ám a sokszori módosítások miatt mára már kevésbé jellemző.

A nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény az alábbi fő szerkezeti egységekre tagolható:

I. Alapvető rendelkezések

II. Az intézményrendszer

III. Az intézményrendszer működésére vonatkozó általános rendelkezések

IV. A köznevelési rendszer résztvevőivel kapcsolatos szabályok

    IV/I. A gyermekek, a tanulók

    IV/II. A pedagógusok

    IV/III. A szülők

V. A köznevelés közfeladatai, az ágazati irányítás

VI. A fenntartó kötelezettségei és jogai

VII. Ellenőrzés

VIII. Finanszírozás

IX. Nemzetközi rendelkezések

X. Felhatalmazó rendelkezések, hatálybalépés, átmeneti és vegyes rendelkezések

XI. Mellékletek

A törvény alcímei a fenti tagoláshoz rendelve:

I. Alapvető rendelkezések

1. A törvény célja és alapelvei

2. Értelmező rendelkezések

3. A pedagógiai munka szakaszai

4. Az állami vizsgák rendszere

II. Az intézményrendszer

5. A köznevelési rendszer intézményei

6. Az óvoda

7. Az iskolai nevelés és oktatás közös szabályai

8. Az általános iskola

9. A gimnázium

10. A szakközépiskola

11. A szakiskola

12. Köznevelési Hídprogramok

13. A gyógypedagógiai nevelési-oktatási intézmény, konduktív pedagógiai intézmény

14. Az alapfokú művészeti iskola

15. A kollégium

16. A pedagógiai szakszolgálatok

17. A pedagógiai-szakmai szolgáltatások

18. A többcélú intézmény

III. Az intézményrendszer működésére vonatkozó általános rendelkezések

19. A köznevelési intézmények alapítása, megszüntetése

20. A köznevelési intézmény működésének rendje

21. A pedagógiai program

22. A tanítási év rendje, a tanítási, képzési idő, az egyéb foglalkozások

23. Egyházi és magánintézmények működésére, valamint az állami nevelési-oktatási intézményekben megszervezhető hit- és erkölcsoktatásra vonatkozó sajátos szabályok

24. A katonai és rendvédelmi köznevelési intézményekre vonatkozó külön rendelkezések

25. A köznevelés rendszerében hozott döntésekkel kapcsolatos szabályok

26. A köznevelési intézményekben nyilvántartott és kezelt személyes és különleges adatok

IV. A köznevelési rendszer résztvevői

IV/I. A gyermekek, a tanulók

27. A gyermekek, a tanulók kötelességei és jogai, a tankötelezettség

28. Sajátos nevelési igényű és beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő gyermekek, tanulók nevelése, oktatása

29. A tanulók közösségei, a diákönkormányzat

30. Az óvodai felvétel, a tanulói jogviszony és a kollégiumi tagsági viszony keletkezése és megszűnése

31. A tanuló kötelességének teljesítése

32. A tanuló jutalmazása, fegyelmi és kártérítési felelőssége, a nevelési-oktatási intézmény kártérítési felelőssége

33. A felnőttoktatásra vonatkozó külön rendelkezések

IV/II. A pedagógusok

34. Pedagógusok és alkalmazottak

35. A pedagógus kötelességei és jogai

36. A pedagógusok előmeneteli rendszere

37. A köznevelésben történő alkalmazás feltételei

38. A nevelési-oktatási intézményvezetői megbízás feltételei

39. A köznevelési intézmény vezetője

40. A nevelőtestület

41. A szakmai munkaközösség

IV/III. A szülők

42. A szülő kötelességei és jogai

43. A szülői szervezet, az iskolaszék, az intézményi tanács

V. A köznevelés közfeladatai, az ágazati irányítás

44. A köznevelés közfeladatai, a feladatellátásra kötelezettek

45. Az ágazati irányítás, az oktatásért felelős miniszter és a Kormány szabályozási feladatai

46. Az oktatásért felelős miniszter köznevelési feladatkörébe tartozó egyes központi és területi feladatok

47. Az Országos szakértői és érettségi vizsgaelnöki névjegyzék

VI. A fenntartó kötelezettségei és jogai

48. A fenntartó kötelezettségei és jogai

VII. Ellenőrzés

49. A köznevelési intézmény ellenőrzése

VIII. Finanszírozás

50. A köznevelési rendszer finanszírozása

IX. Nemzetközi rendelkezések

51. Nemzetközi vonatkozású rendelkezések

X. Felhatalmazó rendelkezések, hatálybalépés, átmeneti és vegyes rendelkezések

52. Felhatalmazó rendelkezések

53. Hatályba léptető rendelkezések

54. Átmeneti és vegyes rendelkezések

55. Az Európai Unió jogának való megfelelés

Jól látható, hogy az értelmező rendelkezések például az új törvény elejére kerültek, míg az 1993. évi törvényben a 121. §-ban kaptak helyet. Hasonló átrendezések, az azonos vagy hasonló tárgyú rendelkezések egy helyen (egy „csokorban”) történő rendezése érdekében, a nemzeti köznevelésről szóló törvényben több egyéb esetben is megfigyelhetők: például a nevelőtestületre, a szülői szervezetre vagy a tanulók közösségeire, a diákönkormányzatra vonatkozó rendelkezések az 1993. évi törvényben a közoktatási rendszer intézményeinek működése fejezetben, a nemzeti köznevelésről szóló törvényben viszont a pedagógusokkal, a szülőkkel, illetve a gyermekekkel, tanulókkal kapcsolatos alcímek alatt találhatók.

Ugyancsak megjegyzendő, hogy egyes rendelkezések - melyek az 1993. évi törvény §-aiban helyezkednek el (pl.: a nevelési-oktatási intézményekben pedagógus-munkakör betöltéséhez szükséges végzettségek és szakképzettségek, a nevelés-oktatás időkeretei) a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény mellékletébe kerültek, amennyiben az ilyen formában történő megfogalmazásra lehetőség volt. Ugyanez fordítva is igaz: a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény mellékleteiben található egyes tételes normaszövegek a köznevelési törvény „főszövegébe” kerültek, a jogszabályszerkesztésről szóló rendelet előírásainak megfelelően. [1]

A törvényi rendelkezések összehasonlítása a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény kihirdetett, még hatályba nem lépett, közlönyállapot szerinti szövegét, a 2012. évi CXXIV. törvénymódosítással egységes szerkezetbe foglaltan és a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 2012. augusztus 31-én – az első körös hatályon kívül helyezés előtti – hatályos állapotát veszi alapul. Az új és a régi törvény hatályba lépése és hatályon kívül helyezése ugyanis egymással összhangban lépcsőzetesen történik. Amíg egy-egy új jogintézmény vagy egy-egy tárgykör újraszabályozása életbe nem lép az új törvényben, addig az adott tárgykörre vonatkozó rendelkezések még az 1993. évi LXXIX. törvényből maradnak hatályban. Így az új és a régi törvény együtt alkalmazandó még néhány évig. A legfontosabb változások 2013. szeptember 1-jén következnek be, a 2011. évi CXC. törvény legtöbb új rendelkezése ekkor lép hatályba, és ekkor veszti hatályát az 1993. évi törvény nagy része is.

A nemzeti köznevelésről szóló törvény gyakorlati alkalmazásához elengedhetetlen a közeljövőben megjelenő végrehajtási rendeletek ismerete, hiszen számos, a közoktatásról szóló 1993. évi törvényben megjelenő szabály, amelyek törvényi szinten való szabályozása nem volt elengedhetetlen, végrehajtási rendeletbe kell hogy kerüljön, nem is beszélve a számos új jogintézményről: pedagógus életpálya-modell, országos pedagógiai-szakmai ellenőrzés stb, amelyek részletszabályait a törvény nem határozza meg.

A nemzeti köznevelésről szóló törvény új szabályainak alkalmazásához szükséges kellő felkészülési idő biztosítása érdekében a következő időpontokban lép életbe a jogszabály:

2012. szeptember 1.

2013. január 1.

2013. szeptember 1.

2014. szeptember 1.

2016. január 1.

2012. szeptember 1-je a törvény „fő” hatálybalépési ideje, de ekkor még a legfontosabb újdonságok nem kerülnek bevezetésre. 2013. január 1-je a köznevelési közfeladatok ellátásával kapcsolatos lényeges változások határideje, ekkor válnak állami feladattá – az óvodai nevelésen kívül – a köznevelési feladatok. 2013. szeptember 1-je az a dátum, amikor az új jogintézmények túlnyomó többsége, mint a pedagógusok új előmeneteli rendszere, munkaidő-beosztása, az új típusú finanszírozás, az új tartalmi szabályozás – NAT és kerettantervek – felmenő rendszerben, az ingyenes tartós tankönyvek biztosítása szintén felmenő rendszerben és még sorolhatnánk, életbe lép.

Az új törvény értelmezésére és alkalmazására való felkészülést azonban természtesen nem a hatálybalépési időpontokban kell megkezdni, hanem már jóval előtte, amire lehetőség is van, hiszen a törvény szövege már ismert. Ehhez a felkészüléshez és alkalmazáshoz kíván hasznos segítséget adni e kiadvány.

II. rész

A nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény 2012. szeptember 1-jén érvényes és kihirdetett állapotának és a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 2012. augusztus 1-jén hatályos állapotának összehasonlítása

A nemzeti köznevelésről szóló törvény egyes kihirdetett rendelkezései későbbi időpontokban lépnek hatályba. Az összehasonlítás teljessége érdekében jelen összeállításban a később hatályba lépő rendelkezések is szerepelnek.

2011. évi CXC. törvény

a nemzeti köznevelésről

1993. évi LXXIX. törvény

a közoktatásról

A nemzet felemelkedésének zálogaként a magyar oktatásügy nemes hagyományait a jelen kor elvárásaival és a jövő lehetőségeivel ötvözve, a felnövekvő nemzedékek hazafias nevelése és minőségi oktatása érdekében az Alaptörvényben foglalt művelődéshez való jog, a nemzetiségek anyanyelvi oktatáshoz való jogának megvalósítása, a köznevelés résztvevői kötelességeinek és jogainak meghatározása, továbbá korszerű tudást biztosító köznevelési rendszer irányítása és működtetése céljából az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:

A művelődéshez való jog esélyegyenlőség alapján való gyakorlásának biztosítása, a lelkiismereti meggyőződés szabadságának és a vallásszabadságnak, a hazaszeretetre nevelésnek a közoktatásban való érvényesülése, a nemzetiségek anyanyelvi oktatáshoz való jogának megvalósítása, a tanszabadság és a tanítás szabadságának érvényesítése, a gyermekek, tanulók, szülők és a közoktatásban foglalkoztatottak jogainak és kötelességeinek meghatározása, továbbá korszerű tudást biztosító közoktatási rendszer irányítása és működtetése céljából az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:

1. A törvény célja és alapelvei

1. § (1) A törvény célja olyan köznevelési rendszer megalkotása, amely elősegíti a gyermekek, fiatalok harmonikus lelki, testi és értelmi fejlődését, készségeik, képességeik, ismereteik, jártasságaik, érzelmi és akarati tulajdonságaik, műveltségük életkori sajátosságaiknak megfelelő, tudatos fejlesztése révén, és ezáltal erkölcsös, önálló életvitelre és céljaik elérésére, a magánérdeket a köz érdekeivel összeegyeztetni képes embereket, felelős állampolgárokat nevel. Kiemelt célja a nevelés-oktatás eszközeivel a társadalmi leszakadás megakadályozása és a tehetséggondozás.

(2) A köznevelés közszolgálat, amely a felnövekvő nemzedék érdekében a magyar társadalom hosszú távú fejlődésének feltételeit teremti meg, és amelynek általános kereteit és garanciáit az állam biztosítja. A köznevelés egészét a tudás, az igazságosság, a rend, a szabadság, a méltányosság, a szolidaritás erkölcsi és szellemi értékei, az egyenlő bánásmód, valamint a fenntartható fejlődésre és az egészséges életmódra nevelés határozzák meg. A köznevelés egyetemlegesen szolgálja a közjót és a mások jogait tiszteletben tartó egyéni célokat.

(3) A nevelési-oktatási intézmények pedagógiai kultúráját az egyéni bánásmódra való törekvés, a gyermek, a tanuló elfogadása, a bizalom, a szeretet, az empátia, az életkornak megfelelő követelmények támasztása, a feladatok elvégzésének ellenőrzése és a gyermek, tanuló fejlődését biztosító sokoldalú, a követelményekhez igazodó értékelés jellemzi.

2. § (1) Az Alaptörvényben foglalt ingyenes és kötelező alapfokú, ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú nevelés-oktatáshoz való jog biztosítása az érettségi megszerzéséig, illetve az első szakképzettség megszerzését biztosító első szakmai vizsga befejezéséig a magyar állam közszolgálati feladata.

2. § (3) A közoktatás rendszerének működtetése az állam feladata.

(2) Az állami, települési önkormányzati fenntartású intézményekben, továbbá az állami feladatellátásban részt vevő nemzetiségi önkormányzati, egyházi és magánintézményekben az óvodai nevelés, az óvodai nevelést és az iskolai nevelés-oktatást kiegészítő pedagógiai szakszolgálatok igénybevétele, valamint a kollégiumi ellátás az ingyenes oktatásban részt vevő, e törvényben meghatározott feltételeknek megfelelő gyermekek, tanulók számára térítésmentes.

3. § (3) Az állam az ingyenes és kötelező általános iskoláról az állami szervek és a helyi önkormányzatok intézményfenntartói tevékenysége, illetve az állami, a helyi önkormányzati feladatellátás keretében gondoskodik. E törvény szerint ingyenes továbbá az óvodai nevelés, az óvodai nevelést és az iskolai nevelést és oktatást kiegészítő pedagógiai szakszolgálatok igénybevétele, továbbá a gimnáziumi, a szakközépiskolai, a szakmunkásképző iskolai, a szakiskolai nevelés és oktatás, valamint a kollégiumi ellátás.

(3) Köznevelési intézményt az állam, e törvény keretei között nemzetiségi önkormányzat, a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló törvény szerint nyilvántartásba vett egyház, vagy annak belső egyházi jogi személye (továbbiakban együtt: egyházi jogi személy), továbbá más szervezet vagy személy alapíthat és tarthat fenn, ha a tevékenység folytatásának jogát - jogszabályban foglaltak szerint - megszerezte. Óvodát települési önkormányzat is alapíthat és fenntarthat.

3. § (1) A köznevelés középpontjában a gyermek, a tanuló, a pedagógus és a szülő áll, akiknek kötelességei és jogai egységet alkotnak.

3. § (2) Közoktatási intézményt

a) az állam,

b) a települési önkormányzat,

c) a nemzetiségi önkormányzat,

d) a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló törvény szerint nyilvántartásba vett egyház, illetve annak belső egyházi jogi személye (a továbbiakban együtt: egyházi jogi személy),

e) a Magyarországon alapított és székhellyel rendelkező, jogi személyiséggel rendelkező gazdálkodó szervezet, alapítvány és egyesület, valamint más jogi személy, és

f) egyéni vállalkozó

alapíthat és tarthat fenn, ha a tevékenység folytatásának jogát - jogszabályban foglaltak szerint - megszerezte.

(2) A köznevelésben a nevelés és oktatás feladatát a gyermek szülei, törvényes képviselői megosztják a köznevelési intézményekkel és a pedagógusokkal. E közös tevékenység alapja a bizalom, az intézmény és a pedagógusok szakmai hitele.

(3) Az állami és települési önkormányzati nevelési-oktatási intézményben az ismereteket, a vallási, világnézeti információkat tárgyilagosan, sokoldalúan kell közvetíteni, a teljes nevelés-oktatási folyamatban tiszteletben tartva a gyermek, a tanuló, a szülő, a pedagógus vallási, világnézeti meggyőződését, és lehetővé kell tenni, hogy a gyermek, tanuló egyházi jogi személy által szervezett hit- és erkölcstan oktatásban vehessen részt.

4. § (1) Az állam és a helyi önkormányzat a nevelés és az oktatás terén vállalt feladatainak gyakorlása során köteles tiszteletben tartani a szülőknek, illetve a gyámnak (a továbbiakban együtt: szülő) azt a jogát, hogy vallási és világnézeti meggyőződésüknek megfelelő oktatásban és nevelésben részesülhessenek gyermekeik. A szülő ezt a jogát gyermeke érdekeinek megfelelően gyakorolja, oly módon, hogy tiszteletben tartja annak gondolat-, lelkiismeret- és vallásszabadsághoz való jogát, továbbá véleményét - korától és érettségétől függően - figyelembe veszi.

4. § (2) Az állami és a helyi önkormányzati nevelési-oktatási intézmény nem lehet elkötelezett egyetlen vallás vagy világnézet mellett sem. Az állami és a helyi önkormányzati iskola pedagógiai programjában biztosítani kell az ismeretek, a vallási, illetve világnézeti információk tárgyilagos és többoldalú közvetítését. Az állami és a helyi önkormányzati nevelési-oktatási intézmény nevelési, illetve pedagógiai programja, működése, tevékenysége és irányítása vallási és világnézeti tanítások igazságáról nem foglalhat állást, vallási és világnézeti kérdésekben semlegesnek kell maradnia.

4. § (4) Az állami és a helyi önkormányzati nevelési-oktatási intézményben lehetővé kell tenni, hogy a gyermek, illetőleg a tanuló az egyházi jogi személy által szervezett fakultatív hit- és vallásoktatásban vegyen részt. Az egyházi jogi személy a hit- és vallásoktatást óvodában a szülők, iskolákban és kollégiumban a tanulók és a szülők igénye szerint szervezheti. A hit- és vallásoktatás az óvodában az óvodai foglalkozásoktól elkülönítve, az óvodai életrendet figyelembe véve - a nyitvatartási időn belül, de nevelési időnek nem minősülő időkeretben -, az iskolában pedig oly módon szervezhető, hogy alkalmazkodjon a kötelező tanórai foglalkozások rendjéhez.

A hit- és vallásoktatás tartalmának meghatározása, a hitoktató alkalmazása és ellenőrzése, a hit- és vallásoktatással összefüggő igazgatási cselekmények végzése, így különösen a hit- és vallásoktatásra való jelentkezés megszervezése, előmeneteli értesítések, bizonyítványok kiadása, a foglalkozások ellenőrzése az egyházi jogi személy feladata. Az iskola, a kollégium, illetve az óvoda - a nevelési-oktatási intézményben rendelkezésre álló eszközökből - köteles biztosítani a hit- és vallásoktatáshoz szükséges tárgyi feltételeket, így különösen a helyiségek rendeltetésszerű használatát, valamint a jelentkezéshez és működéshez szükséges feltételeket. Az egyházi jogi személy által foglalkoztatott hitoktató alkalmazásakor az e törvény 17. §-ában foglaltakat nem kell alkalmazni. Az óvoda, az iskola és a kollégium az egyházi jogi személy által szervezett fakultatív hit- és vallásoktatással kapcsolatos feladatok ellátása során együttműködik az érdekelt egyházi jogi személlyel.

(4) A köznevelés érvényre juttatja a nemzetiségek kulturális autonómiájának megfelelő oktatási érdekeket.

(5) A nevelés-oktatás nyelve magyar, nemzetiségi óvodában és iskolában részben vagy egészben a nemzetiségek nyelve, a két tanítási nyelvű iskolában - külön jogszabály szerint - részben a célnyelv.

5. § Az óvodai nevelés, az iskolai nevelés és oktatás, a kollégiumi nevelés nyelve a magyar, illetve a nemzetiségek nyelve. A nemzetiséghez tartozó gyermekek, tanulók - a nemzetiségek jogairól szóló törvényben meghatározott választás alapján - anyanyelvükön, illetőleg anyanyelvükön és magyarul vagy magyar nyelven részesülhetnek óvodai nevelésben, iskolai nevelésben és oktatásban, illetve kollégiumi nevelésben. A nevelés, oktatás - részben vagy egészben - más nyelven is folyhat.

(6) A köznevelés kiemelt feladata az iskolát megelőző kisgyermekkori fejlesztés, továbbá a sajátos nevelési igényű és a beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő gyermekek, tanulók speciális igényeinek figyelembevétele, egyéni képességeikhez igazodó, legeredményesebb fejlődésük elősegítése, a minél teljesebb társadalmi beilleszkedés lehetőségeinek megteremtése.

(7) Az alapfokú, az iskolai rendszerű szakképzést is magában foglaló középfokú nevelés-oktatás és a felsőoktatás az oktatási rendszer egymásra épülő, szerves részei. A köznevelés bármely iskolai szinten felnőttoktatásként is folyhat.

(8) A fenntartó és az iskola a szakképzésről szóló törvényben foglalt feltételekkel vehet részt a szakképzés feladatainak megvalósításában. Az óvoda, az iskola, a kollégium és a pedagógiai szakszolgálati intézmény az e törvényben meghatározottak szerint vehet részt a pedagógusképzésben és a pedagógus-továbbképzésben.

(9) A köznevelés rendszerének alapegységei a szakmai önállósággal rendelkező intézmények. Munkájuk minőségét, demokratikus és jogszerű működésüket törvényi szabályozás és állami ellenőrzés biztosítja.

3. § (1) E törvény rendelkezéseinek megfelelően a közoktatás szakmailag önálló nevelési intézményei az óvodák, nevelési-oktatási intézményei az iskolai végzettséget, szakképesítést igazoló bizonyítvány kiadására jogosult iskolák, továbbá az alapfokú művészetoktatási intézmények és a kollégiumok.

(10) Az iskolarendszer átjárható, így a fogadó intézménynek az e törvényben foglalt keretek között megállapított követelményei alapján más iskolába vagy iskolatípusba akár tanév közben is át lehet lépni.

8. § (10) Az általános műveltséget megalapozó szakaszban az iskolai nevelés-oktatás tartalmi egységét, az iskolák közötti átjárhatóságot a Nemzeti alaptanterv biztosítja. …

2. Értelmező rendelkezések

4. § E törvény alkalmazásában

1. alapfeladat: a köznevelési intézmény alapító okiratában foglalt köznevelési feladat, amely

a) óvodai nevelés,

b) nemzetiséghez tartozók óvodai nevelése,

c) általános iskolai nevelés-oktatás,

d) nemzetiséghez tartozók általános iskolai nevelése-oktatása,

e) kollégiumi ellátás,

f) nemzetiségi kollégiumi ellátás,

121. § (1) E törvény alkalmazásában

1. alapszolgáltatás: az óvodai foglalkozás, az iskola, a kollégium által - e törvény alapján - ingyenesen biztosított tanórai és tanórán kívüli foglalkozás, a logopédiai és a dyslexia-megelőző foglalkozás, a mindennapos testedzés, a rendszeres egészségügyi felügyelet, a tanítás kezdete előtti és az étkezés alatti felügyelet, továbbá az iskolában, kollégiumban térítési díj fizetési kötelezettség mellett biztosított tanórai és kollégiumi foglalkozás;

g) gimnáziumi nevelés-oktatás,

h) szakközépiskolai nevelés-oktatás,

i) szakiskolai nevelés-oktatás,

j) nemzetiség gimnáziumi nevelés-oktatása,

k) nemzetiség szakközépiskolai nevelés-oktatása,

l) nemzetiség szakiskolai nevelés-oktatása,

m) Köznevelési Hídprogramok keretében folyó nevelés-oktatás,

n) felnőttoktatás,

o) alapfokú művészetoktatás,

p) fejlesztő nevelés, fejlesztő nevelés-oktatás,

q) pedagógiai szakszolgálati feladat,

r) a többi gyermekkel, tanulóval együtt nevelhető, oktatható sajátos nevelési igényű gyermekek, tanulók óvodai nevelése és iskolai nevelése-oktatása,

s) azoknak a sajátos nevelési igényű gyermekeknek, tanulóknak az óvodai, iskolai, kollégiumi ellátása, akik a többi gyermekkel, tanulóval nem foglalkoztathatók együtt,

t) a gyermekgyógyüdülőkben, egészségügyi intézményekben rehabilitációs intézményekben tartós gyógykezelés alatt álló gyermekek tankötelezettségének teljesítéséhez szükséges oktatás,

u) pedagógiai-szakmai szolgáltatás

lehet,

2. aránytalan teher: ha a nevelés, a nevelés-oktatás körülményei az átlagos körülményekhez képest – a gyermek, a tanuló életkorát és sajátos nevelési igényeit figyelembe véve – lényegesen nehezebbek vagy jelentős költségnövekedést okoznak a gyermeknek, tanulónak vagy a szülőnek,

3. beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő gyermek, tanuló: az a különleges bánásmódot igénylő gyermek, tanuló, aki a szakértői bizottság szakértői véleménye alapján az életkorához viszonyítottan jelentősen alulteljesít, társas kapcsolati problémákkal, tanulási, magatartásszabályozási hiányosságokkal küzd, közösségbe való beilleszkedése, továbbá személyiségfejlődése nehezített vagy sajátos tendenciákat mutat, de nem minősül sajátos nevelési igényűnek,

121. § (1) 3. aránytalan teher: ha a gyermek, tanuló az óvodai nevelést, iskolai nevelést és oktatást lényegesen nehezebb körülmények között vagy jelentős költségnövekedés mellett tudja igénybe venni, figyelembe véve a gyermek, tanuló életkorát, sajátos nevelési igényét (pl. a változás miatt a nevelési-oktatási intézmény eléréséhez szükséges időtartam jelentősen megnövekszik; a nevelési-oktatási intézményt csak tömegközlekedési eszközzel, többszöri átszállással lehet megközelíteni);

4. egész napos iskola: iskolaszervezési forma, ahol a tanórai és más foglalkozásokat a délelőtti és délutáni időszakra egyenletesen szétosztva szervezik meg, működését, feltételrendszerét az oktatásért felelős miniszter jogszabályban határozza meg,

5. egyéb foglalkozás: a tanórákon kívüli egyéni vagy csoportos, pedagógiai tartalmú foglalkozás, amely a tanulók fejlődését szolgálja,

53. § (2) Tanórán kívüli foglalkozás

a) a napközis és tanulószobai foglalkozás;

b) a szakkör, érdeklődési kör, önképzőkör, énekkar, művészeti csoport [a továbbiakban a b) pont alattiak együtt: diákkör];

c) az iskolai sportkör;

d) a tanulmányi, szakmai, kulturális verseny, házi bajnokságok, iskolák közötti versenyek, bajnokságok, diáknap;

e) az iskola pedagógiai programjában rögzített, a tanítási órák keretében meg nem valósítható osztály- vagy csoportfoglalkozás, így különösen a tanulmányi kirándulás, környezeti nevelés, a kulturális, illetőleg sportrendezvény.

6. emelt szintű oktatás: meghatározott tantárgy kerettanterv szerinti magasabb követelményekkel történő tanítása,

7. feladatellátási hely: az a cím, ahol a köznevelési intézmény alapító okiratában foglalt feladat ellátása történik,

121. § (1) 7. emelt szintű oktatás: meghatározott tantárgy ismeretanyagának a helyi tanterv szerinti magasabb követelményekkel történő oktatása, a Nemzeti alaptantervben meghatározott órakeret felhasználásával;

8. felmenő rendszer: a tanulmányi és vizsgakövetelmények bevezetésének fokozatos ütemezése, amelynek értelmében a változást az érintett legalacsonyabb iskolai évfolyamon kezdve lehet bevezetni,

121. § (1) 10. felmenő rendszer: az iskolai nevelés és oktatás szervezési rendje, amely alapján tanulmányi és vizsgakövetelményekben változást az érintett legalacsonyabb iskolai évfolyamon kezdve lehet bevezetni;

9. fenntartó: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a köznevelési feladat ellátására való jogosultságot megszerezte vagy azzal rendelkezik, és – e törvényben foglalt esetben a működtetővel közösen – a köznevelési intézmény működéséhez szükséges feltételekről gondoskodik,

121. § (1) 12. fenntartó: az a jogi személy (helyi önkormányzat, állami szerv, egyházi jogi személy, felsőoktatási intézmény, vállalat, szövetkezet, alapítvány, egyesület, kisebbségi érdek-képviseleti szervezet, nemzetiségi önkormányzat és más jogi személy), illetőleg természetes személy (mint egyéni vállalkozó), amely, illetve aki a közoktatási szolgáltató tevékenység folytatásához szükséges jogosítvánnyal rendelkezik, és az e törvényben meghatározottaknak megfelelően a közoktatási intézmény működéséhez szükséges feltételekről gondoskodik;

10. gyermek, tanuló felügyelete a nevelési-oktatási intézményben: a gyermek, tanuló testi épségének megóvásáról és erkölcsi védelméről való gondoskodás, a nevelési-oktatási intézménybe történő belépéstől a nevelési-oktatási intézmény jogszerű elhagyásáig terjedő időben, továbbá a pedagógiai program részeként kötelező, a nevelési-oktatási intézményen kívül tartott foglalkozások, programok ideje alatt,

121. § (1) 11. felügyelet a nevelési-oktatási intézményekben: a gyermek, tanuló testi épségének megóvásáról és erkölcsi védelméről történő gondoskodás, a nevelési-oktatási intézménybe történő belépéstől a nevelési-oktatási intézmény jogszerű elhagyásáig terjedő időben, továbbá a nevelési, illetve a pedagógiai program részeként tartott kötelező, a nevelési-oktatási intézményen kívül tartott foglalkozások, programok ideje alatt;

11. intézményátszervezés: minden olyan fenntartói döntés, amely az alapító okirat 21. § (3) bekezdés c)-k) pontjában felsoroltak bármelyikének módosulásával jár, kivéve az olyan vagyont érintő döntést, amely vagyon a feladatellátáshoz a továbbiakban nem szükséges,

121. § (1) 15. intézményátszervezés: minden olyan fenntartói döntés, amely az alapító okiratnak e törvény 37. § (5) bekezdésének b) pontjában meghatározottak módosulásával jár, kivéve az olyan vagyont érintő döntést, amely vagyon a feladatellátáshoz továbbiakban nem szükséges;

12. intézményegység: az a szervezeti egység, amelyik a köznevelési intézmény, többcélú intézmény valamely alapfeladatát látja el,

121. § (1) 18. intézményegység: az a szervezeti egység, amelyik a közoktatási intézmény, többcélú intézmény alapfeladatát (például óvodai nevelés, iskolai oktatás, kollégiumi nevelés, nevelési tanácsadás, könyvtári szolgáltatás) látja el;

13. kiemelt figyelmet igénylő gyermek, tanuló:

a) különleges bánásmódot igénylő gyermek, tanuló:

aa) sajátos nevelési igényű gyermek, tanuló,

ab) beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő gyermek, tanuló,

ac) kiemelten tehetséges gyermek, tanuló,

b) a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény szerint hátrányos és halmozottan hátrányos helyzetű gyermek, tanuló,

121. § (1) 14. hátrányos helyzetű gyermek, tanuló: az, akit családi körülményei, szociális helyzete miatt rendszeres gyermekvédelmi kedvezményre való jogosultságát a jegyző megállapította; e csoporton belül halmozottan hátrányos helyzetű az a gyermek, az a tanuló, akinek a törvényes felügyeletét ellátó szülője - a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvényben szabályozott eljárásban tett önkéntes nyilatkozata szerint - óvodás gyermek esetén a gyermek három éves korában, tanuló esetében a tankötelezettség beállásának időpontjában legfeljebb az iskola nyolcadik évfolyamán folytatott tanulmányait fejezte be sikeresen; halmozottan hátrányos helyzetű az a gyermek, az a tanuló is, akit tartós nevelésbe vettek;

14. kiemelten tehetséges gyermek, tanuló: az a különleges bánásmódot igénylő gyermek, tanuló, aki átlag feletti általános vagy speciális képességek birtokában magas fokú kreativitással rendelkezik, és felkelthető benne a feladat iránti erős motiváció, elkötelezettség,

15. közösségi szolgálat: szociális, környezetvédelmi, a tanuló helyi közösségének javát szolgáló, szervezett keretek között folytatott, anyagi érdektől független, egyéni vagy csoportos tevékenység és annak pedagógiai feldolgozása,

16. magánintézmény: nem állami, nem önkormányzati és nem egyházi fenntartású intézmény,

17. minősítési eljárás: a pedagógus teljesítményét értékelő eljárás, amely a magasabb fokozatba lépéséhez szükséges,

18. működtető: az a települési önkormányzat, amely a saját tulajdonát képező ingatlanban folyó állami köznevelési feladatellátáshoz kapcsolódó ingó és ingatlan vagyont üzemelteti,

19. nevelési év: az óvodában szeptember 1-jétől a következő év augusztus 31-éig tartó időszak,

121. § (1) 24. nevelési év: az óvodában szeptember 1-jétől a következő év augusztus 31-éig tartó időszak;

20. nevelőtestület: a nevelési-oktatási intézményben közalkalmazotti jogviszony, munkaviszony keretében pedagógus-munkakörben, valamint a felsőfokú végzettséggel rendelkező, nevelő és oktató munkát közvetlenül segítő munkakörben foglalkoztatottak közössége,

56. § (2) A nevelőtestület tagja a nevelési-oktatási intézmény valamennyi pedagógus-munkakört betöltő alkalmazottja, gazdasági vezetője, valamint a nevelő és oktató munkát közvetlenül segítő felsőfokú iskolai végzettségű alkalmazottja.

21. óraadó: megbízási szerződés keretében legfeljebb heti tíz óra vagy foglalkozás megtartására alkalmazott pedagógus, oktató,

121. § (1) 30. óraadó tanár: az a pedagógus, akit polgári jogviszony keretében a munkakörre előírt kötelező óra kevesebb mint negyven százalékára alkalmaztak;

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.