Soltész Ilona – Szakács György

Az épületek

energiahatékonysága

Uniós és hazai szabályozás

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2011

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565, +36 (1) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

E-mail: info@complex.hu

Internet: www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Olajos-Kiss Rita

Felelős szerkesztő: Gócza Éva

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

Nyomdai munkálatok: Akaprint Nyomdaipari Kft.

Felelős vezető: Freier László

ISSN 2061-8549

ISBN 978 963 295 210 9

Termékkód:YOV1191

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak

szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu

portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített,

illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része

semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Soltész Ilona – Szakács György

Az épületek

energiahatékonysága

Uniós és hazai szabályozás

ÉPÍTÉSÜGYI KISKÖNYVTÁR 9.

Szerzők:

Soltész Ilona

dr. Szakács György

Kézirat lezárva:

2011. szeptember 30.

© Soltész Ilona, Szakács György, Budapest, 2011

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2011

A CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft. az 1795-ben alapított

Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Bevezetés

Környezetünk megóvásának és a fenntartható fejlődésnek egyik alapfeltétele, hogy megtanuljunk kevesebb energiát fogyasztani. E cél eléréséhez épületeink ésszerű és takarékos működtetése az egyik legcélszerűbb és leghatékonyabb megoldás. Már az épületek tervezésénél gondolni kell a megfelelő tájolásra, a helyiségek hőmérséklet szerinti csoportosítására, a jó hőszigetelő képességű épületszerkezetek alkalmazására, továbbá egész évben a napsütésből származó hőenergia és más megújuló energiaforrások maximális hasznosítására, valamint a nyári túlzott felmelegedés elleni védelemre. A szigorúbb energetikai követelményeket kielégítő, jól tervezett épület üzemeltetése észrevehetően olcsóbb – a kevésbé energiahatékony épületekhez viszonyítva. Nemcsak jó a belső klímája, jó benne tartózkodni, hanem az épület teljes élettartama alatt kisebb számlákat kapunk. Külföldi tapasztalatok igazolják, hogy a jó energetikai minőségű ingatlanok értékesebbek, „zöld prémium” realizálható értékesítéskor.

Mind a szakemberek, mind a laikusok körében nagy érdeklődésre számot tartó téma az épületek energetikai tanúsítása, amely 2012 év elejétől már kötelező a lakások eladása és hosszabb távú bérbeadása esetén. Az energetikai tanúsítvány arról ad igazolást, hogy az adott épületnek (vagy lakásegységnek) milyen az energiahatékonysága a mindenkori követelményhez képest. Ha az épület energetikai minősítése nem éri el a követelményszintet, akkor a tanúsítvány ajánlása javaslatokat tartalmaz arra vonatkozóan, hogyan lehet csökkenteni az energiafogyasztást. Sok energia megtakarítható meglévő épületeink energiahatékonyságának javításával, az épületszerkezetek korszerűsítésével, cseréjével, hatékony épületgépészeti berendezések beépítésével és megújuló energiaforrások használatával.

Az előbbiekben vázolt célkitűzések megvalósításához a kiindulást a megfelelő műszaki szabályozás biztosítja. E könyv alapvetően e témakörrel – az Európai Unió energiahatékonysági politikájának fontos elemeivel – foglalkozik. Megismerhetjük az épületek energiahatékonyságáról szóló – közeljövőben bevezetendő – 2010/31/EU irányelv legfontosabb újdonságait, valamint a – „régi”, de még 2013-ig alkalmazandó – 2002/91/EK irányelv sajátosságait. Részletesen foglalkozunk továbbá ezeknek az irányelveknek a hazai bevezetésével, a kapcsolódó és várható jogszabályokkal.

Ezek a jogszabályok csak a kereteket és a lehetőségeket határozzák meg az épületek energiahatékonyságának értelmezéséhez, a követelmények megállapításához és a tervezéshez, az energetikai számítások elvégzéséhez. Energiatakarékos épület építéséhez, energiatudatos korszerűsítéshez mind a szakemberek, mind az építtetők tudatos, értő közreműködésére van szükség.

1. Az európai energiapolitika legfontosabb stratégiai dokumentumai

Az energia központi szerepet játszik mindennapi életünkben. Szükségünk van rá ahhoz, hogy közlekedhessünk, kényelmesen tudjunk élni kellemes hőmérsékletű lakásainkban, és energia szükséges ahhoz, hogy a gyárak, a mezőgazdasági üzemek, az irodák zavartalanul működhessenek. A fosszilis tüzelőanyagok azonban véges erőforrások, előállításuk és használatuk során szennyezzük a környezetünket, és végső sorban ez a klímaváltozás egyik fő okozója.

Az Európai Unió vezetői átfogó intézkedéscsomagot fogadtak el azzal a céllal, hogy csökkentsék az Unió hozzájárulását a globális felmelegedéshez, és kellő mennyiségű megbízható energiaforrásról gondoskodjanak. Az európai energiapolitika eddigi legnagyobb horderejű reformjaként a csomag azt hivatott elérni, hogy Európa világelsővé váljon a megújuló energia és a kis szén-dioxid-kibocsátású technológiák terén.

Az Unió azt a célt tűzte ki, hogy 2020-ra 20%-kal csökkenti (az 1990-es értékekhez képest) az üvegházhatású gázok kibocsátását. Ezt szakpolitikai eszközökkel, főként a megújuló energiaforrások használatának ösztönzésével és az energiafogyasztás megfékezésével kívánja megvalósítani. Az intézkedések emellett csökkentik majd a gáz- és olajimporttól való függőséget is, és segítenek a gazdaságot megvédeni az energiaárak változékonyságával és az energiaellátás bizonytalanságával szemben.

Az EU energiaellátásának több mint 50%-át Unión kívüli országok biztosítják, és ez a részarány növekvő tendenciát mutat. A termelő és a tranzitországok bármilyen nézeteltérése esetén az energiaellátásban fennakadások lehetnek, és ez nemcsak a lakosság számára, hanem a termelő vállalatokra és a közlekedésre is komoly veszélyt jelent.

Mindez azt mutatja, az EU-nak alapvető érdeke, hogy szigorúbban ellenőrizze gáz- és olajkészleteinek alakulását, és alaposabban felkészüljön az esetleges vészhelyzetekre. Az uniós tagállamok több évtizede rendelkeznek biztonsági olajtartalékokkal. Az Unió most azt kívánja elérni, hogy e tartalékok könnyebben hozzáférhetővé váljanak. Másik célja, hogy tisztázza, mikor és hogyan használhatók fel a készletek. Fontos cél emellett az uniós energiahálózat – a lakásokba és a gyárakba villamos energiát, gázt és kőolajat szállító távvezeték- és csővezetékrendszer – fejlesztése, és annak biztosítása, hogy a hálózat fogadni tudja a megújuló energiaforrásokat, például a nem állandó intenzitású szélenergiát. Az ellátás biztonsága mellett az energiafogyasztás racionalizálása és az energiahatékonyság javítása is kiemelt cél, nemcsak a felhasználás, hanem az energia termelése, szállítása és a különböző ipari termékek technológiáinak kifejlesztése során is.

Az Európai Unió Működéséről szóló Lisszaboni Szerződés alapvető változást hozott az Európai Unió energiapolitikájába. A korábbi szerződésekhez képest, az energia területén új uniós hatáskör jött létre. A közösségi energiapolitika célja, hogy biztosítsa az energiapiac működését, garantálja az energiaellátás biztonságát, előmozdítsa az energiahatékonyságot és az energiatakarékosságot, valamint az új és megújuló energiaforrások kifejlesztését, illetve az energiahálózatok összekapcsolását.

1.1. Európai stratégia az energiaellátás fenntarthatóságáért, versenyképességéért és biztonságáért (Az Európai Bizottság Zöld könyve)

A 2006. március 8-án közzétett dokumentum kijelölte azokat a területeket, amelyek Európa biztonsága és jövője szempontjából kritikusak, és megjelölte a legfontosabb célokat. Az európai energiapolitikának három fő célkitűzése van:

– Fenntarthatóság:

(i) versenyképes megújuló energiaforrások és egyéb szénszegény technológiával feldolgozható energiaforrások és energiahordozók fejlesztése, különös tekintettel a közlekedésben használható alternatív üzemanyagokra;

(ii) az energia iránti kereslet megfékezése Európán belül, és

(iii) vezető szerep az éghajlatváltozás megállítását és a helyi levegőminőség javítását célzó globális törekvésekben.

– Versenyképesség:

(i) gondoskodni arról, hogy az energiapiac megnyitásából a fogyasztóknak és a gazdaság egészének előnye származzék, és ezzel párhuzamosan ösztönözni a tiszta energia termelésébe és az energiahatékonyságba történő befektetéseket;

(ii) mérsékelni az emelkedő nemzetközi energiaáraknak az EU gazdaságára és polgáraira gyakorolt hatását, és

(iii) gondoskodni arról, hogy Európa továbbra is élen járjon az energiatechnológiai újítások terén.

– Az ellátás biztonsága: az EU energiaimporttól való egyre növekvő függésének csökkentése:

(i) integrált megközelítéssel – a kereslet csökkentése, az EU energiaszerkezetének változatosabbá tétele a helyben rendelkezésre álló és megújuló versenyképes energia nagyobb mértékű használatával;

(ii) egy olyan keret kidolgozása az energiaszolgáltatókkal és fogyasztókkal együttműködve, mely elősegíti az energia iránti növekvő kereslet kielégítéséhez szükséges befektetéseket;

(iii) az EU szükséghelyzetek kezelésére való felkészültségének javítása;

(iv) kedvezőbb feltételek biztosítása a globális erőforrásokhoz hozzáférni kívánó európai vállalatok számára, valamint

(v) a polgárok és vállalkozások energiához történő hozzáférésének biztosítása.

A három célkitűzés megvalósításához pedig megfogalmazta azokat a feladatokat, amelyeket közösen meg kell valósítani.

– Az EU-nak ki kell teljesítenie belső gáz- és villamosenergia-piacát. Ez magában foglalja egy európai hálózat kiépítését és ennek működéséhez európai hálózati kódex kidolgozását. Javasolták egy európai szabályozó testület és az energiahálózatok európai központjának létrehozását. A hálózatokat össze kell kapcsolni, kedvező befektetési környezetet kell létrehozni. Határozottan szét kell választani a szállítást és az elosztást. A javasolt intézkedésekhez tartozik a versenyképesség fejlesztése, ami magában foglalja a szabályozók, versenyhatóságok és a Bizottság közti jobb koordinációt. A Bizottságnak a valóban versenyképes, teljes Európára kiterjedő villamosenergia- és gázpiacok gyors kiteljesítéséhez konkrét javaslatokat kell kidolgoznia.

– Az EU-nak gondoskodnia kell arról, hogy belső energiapiaca garantálni tudja az ellátás biztonságát és a tagállamok közti szolidaritást. Ennek keretében felül kell vizsgálni a Közösség olaj- és gázkészletekkel kapcsolatos jelenlegi jogszabályait, fel kell állítani egy európai energiaellátási megfigyelő központot, meg kell teremteni a rendszerüzemeltetők és a hálózatüzemeltetők hivatalos európai szerveződésének fokozott együttműködését. Közös előírások szerint kell fejleszteni az infrastruktúra fizikai biztonságát, és biztosítani kell az energiahordozók készleteinek európai szintű nagyobb átláthatóságát.

– A Közösségnek valódi, a Közösség egészére kiterjedő vitára van szüksége a különböző energiaforrásokkal kapcsolatban, ami magában foglalja a költségek és az éghajlatváltozásra kifejtett hatások megvitatását is, ezáltal biztosítva azt, hogy az EU átfogó energiaszerkezete megfeleljen az ellátás biztonsága, a versenyképesség és a fenntartható fejlődés célkitűzéseinek.

– Európának a lisszaboni célkitűzésekkel összhangban kell megoldania az éghajlatváltozás által támasztott kihívásokat. A Bizottság a következő intézkedéseket javasolta a Tanács és a Parlament számára:

(i)Az energiahatékonyság kiemelt fontosságú területté történő minősítése, azzal a céllal, hogy az EU-ban 2020-ig a jelenlegi tendenciák szerint felhasználandó energia 20%-át megtakarítsák; konkrét intézkedéssorozatban történő megállapodást a célkitűzés teljesítése érdekében; különösen az épületek energiahatékonyságának növelését kampányok, tájékoztatás és pénzügyi ösztönzők biztosításával; emellett az egyes készülékekre, járművekre és ipari berendezésekre vonatkozóan minimum-előírások meghatározását és pontosabb információk nyújtását; további erőfeszítéseket a közlekedés területén, a „fehér bizonyítványok” Európa egészére kiterjedő kereskedelmi rendszere révén.

(ii)Hosszú távú „útiterv” elfogadása a megújuló energiaforrásokra vonatkozóan, amely magában foglalja a 2010 utáni célok meghatározását, részletes terv kidolgozását az EU olajimporttól való függőségének fokozatos csökkentésére, új közösségi irányelv kidolgozását fűtésről és hűtésről.

– Stratégiai energiatechnológiai terv, mely az európai technológiai platformokra építve a lehető legjobban kiaknázza Európa erőforrásait, és lehetőség szerint közös technológiai kezdeményezések vagy közös vállalkozások létrehozásához vezet az energetikai innovációk terén vezető piacok kialakítása érdekében.

– Közös energiaügyi külpolitika megteremtése. A magas és kiszámíthatatlanul változó energiaárak miatti kihívásokra, a növekvő importfüggőségre, az erőteljesen növekedő globális energiaigényre és globális felmelegedésre válaszul az EU-nak világosan meghatározott energia-külpolitikára van szüksége, és azt tagállami és közösségi szinten egyszerre, közös hangon megszólalva kell végrehajtani. E célból a Bizottság javasolta, hogy határozzák meg az új infrastruktúra kiépítésének prioritásait, hozzanak létre összeurópai energiaközösségi megállapodást, létesítsenek partnerségi viszonyt Oroszországgal, és vezessenek be egy olyan mechanizmust, amely energiaellátási vészhelyzetben gyors és összehangolt intézkedést tesz lehetővé. Mindemellett a termelők és a fogyasztók kapcsolatait fűzzék szorosabbra, és hozzanak létre nemzetközi megállapodást az energiahatékonyságról.

1.2. Az Európai Bizottság közös európai energiapolitikáról szóló hároméves terve

A 2007. január 10-én bemutatott dokumentum meghatározta az Unió alapvető energiapolitikai elveit: versenyképesség, fenntarthatóság, ellátásbiztonság. A cél 2020-ra 20%-kal csökkenteni az üvegházhatást kiváltó gázok kibocsátását.

A Zöld könyv vitája során megfogalmazott szempontok és célok közül több területet javasolnak irányadónak. Az egységes belső energiapiac kialakítását a következő években be kell fejezni, és a megújuló energiaforrások felhasználását a végső fogyasztók szempontjából 20%-ra kell emelni, az üvegházhatású gázok kibocsátását pedig 20%-kal csökkenteni kell, végül az energiahatékony eszközök felhasználásából származó fogyasztás megtakarításnak el kell érnie a 20%-ot. A dokumentumban egy cselekvési tervet fogadtak el, összhangban a Zöld könyvvel, amelynek főbb pontjai:

– a belső energiapiac megerősítése;

– a tagállamok közötti szolidaritás az olaj-, gáz- és villamosenergia-ellátás biztonsága érdekében;

– hosszú távú kötelezettségvállalás az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésére, az EU kibocsátáskereskedelmi rendszere;

– az energiahatékonysági intézkedések közösségi, nemzeti, helyi és nemzetközi szinten;

– hosszabb távú célkitűzés a megújuló energiaforrások terén;

– európai stratégiai energiatechnológiai terv;

– alacsony CO2-kibocsátású energiatermelés fosszilis tüzelőanyagokból;

– az atomenergia jövője;

– az európai érdekeket tevőlegesen támogató nemzetközi energiapolitika;

– a folyamatok és az eredmények nyomon követése és Energiapiaci Megfigyelő Hivatal felállítása.

1.3. Az Európai Unió cselekvési terve az energiaellátás biztonsága és az energiapolitikai szolidaritás terén

A dokumentum az energiapolitika második stratégiai felülvizsgálata során jelent meg. A Bizottság európai uniós cselekvési tervre tesz javaslatot az energiaellátás biztonsága és az energiapolitikai szolidaritás területén. A terv az alábbi öt pont köré épül:

– infrastruktúra-fejlesztés és az energiaellátás diverzifikálása;

– energiaügyi külkapcsolatok;

– kőolaj- és földgázkészletek, válságkezelési mechanizmusok;

– energiahatékonyság;

– az EU saját energiaforrásainak lehető legjobb kiaknázása.

Ebben a dokumentumban is az egyik fontos fejezet az energiahatékonysággal kapcsolatos célokat és tervezett intézkedéseket állapítja meg.

A dokumentum szerint az EU csak úgy képes elérni 2020-ig a vállalt 20%-os javulást az energiahatékonyság terén, ha az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentését és a megújuló forrásból előállított energiaforrások jobb kihasználását is meg tudja valósítani. Az energiahatékonysággal kapcsolatos intézkedések tehát központi szerepet játszanak abban, hogy az éghajlatváltozás és az energiapolitika terén kitűzött célok a lehető legkisebb költségek mellett legyenek teljesíthetők, különösen az épületek és a közlekedés területén.

Az energiahatékonyság javításával csökkenhet az energiafogyasztás, emellett a fosszilis tüzelőanyagoktól és az importtól való függőség is. Az energiát hatékonyabban használó, környezetkímélő technológiák elterjedését segítő intézkedések a nehéz gazdasági helyzetben új lehetőségeket is teremthetnek. Az épületek felújítása élőmunka-igényes ezért új munkahelyek létrejöttéhez járul hozzá.

A dokumentum megállapítja, hogy a már bevezetett intézkedések mintegy 13-15%-os energiahatékonyság-javulást eredményeznek, de további kezdeményezéseket javasoltak. Ezek között az intézkedések között volt az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv átdolgozása, az energiafogyasztás címkézésére vonatkozó irányelv átdolgozása, a környezetbarát tervezésre vonatkozó irányelv végrehajtásának elősegítése, valamint a kapcsolt energiatermelés további támogatása és az energiahatékonyságot javító más adminisztratív eszközök bevezetése.

Végeredményben e dokumentum alapján került sor az épületek energiahatékonyságáról szóló 2002/91/EK irányelv felülvizsgálatára, és annak jelentős mértékű átdolgozásával fogadták el a 2010/31/EU irányelvet.

1.4. Az Európai Parlament és a Tanács 663/2009/EK rendelete az energiaágazatbeli projektek közösségi pénzügyi támogatásán alapuló gazdaságélénkítő program létrehozásáról (2009. július 13.)

A súlyos pénzügyi válság hatásainak csökkentése és a gazdaság élénkítése érdekében született e rendelet. „Európai energiaügyi gazdaságélénkítő program” (EEGP) elnevezéssel pénzügyi eszközt hoz létre olyan projektek kifejlesztésére az energia területén, amelyek – pénzügyi ösztönzés révén – hozzájárulnak a gazdasági fellendüléshez, az energiaellátás biztonságához és az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentéséhez. Három területen hoztak létre alprogramokat:

– gáz- és villamosenergia-infrastruktúrák;

– tengeri szélenergia és

– szén-dioxid-leválasztás és -tárolás.

1.5. Az Energia 2020 stratégia

A 2010. június 17-i Európai Tanács elnökségi következtetései a foglalkoztatást és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó új uniós stratégia egyik kiemelt célkitűzéseként megerősítették az energiahatékonysági célokat.

E folyamat részeként és a célkitűzés nemzeti szintű megvalósítása érdekében, a Bizottsággal folytatott szoros párbeszéd keretében a tagállamoknak nemzeti célelőirányzatokat kell meghatározniuk, és nemzeti reformprogramjaikban fel kell tüntetniük, milyen módon kívánják elérni azokat.

Az „Energia 2020” című bizottsági közlemény az energiahatékonyságot az Unió 2020. évi energiaügyi stratégiájának középpontjába helyezi, és vázolja egy olyan új energiahatékonysági stratégia szükségességét, amely minden tagállam számára lehetővé teszi az energiafelhasználás függetlenítését a gazdasági növekedéstől. Az Energia 2020 stratégia a következő tíz évre szól. Fő céljai az energiahatékony Európa megteremtése, a páneurópai integrált energiapiac kiépítése, a fogyasztóvédelmi szempontok erősítése és a biztonság lehető legmagasabb szintjének biztosítása, Európa nemzetközi vezető szerepének kiterjesztése az energiatechnológia és -innováció területén, valamint az uniós energiapiac külső dimenziójának megerősítése. Az Energia 2020 jól illeszkedik az Európai Tanács által korábban elfogadott, az alacsony szén-dioxid-intenzitású Unió megteremtését célzó hosszú távú stratégia kereteibe, amely 2050-re az üvegházhatású gázkibocsátás 80–95%-os csökkentését irányozza elő. A Bizottság 2010 májusában közzétett úgynevezett köztes dokumentuma azzal számol, hogy az EU fosszilisenergia-importtól való függősége tartósan fennmarad, a válság elmúltával az energiafelhasználás és az -árak növekednek majd, ezért ösztönözni kívánja az energetikai befektetéseket. Az energiastratégia középpontjában a 2020-ig tervezett integrált energia-klíma stratégia megvalósítását szolgáló konkrét – belső és külső – energiapolitikai lépések meghatározása áll.

Az EU egységes villamosenergia- és gázpiacának kiteljesítése érdekében folytatni kívánják a hálózat- és infrastruktúra-fejlesztést, a hálózati szűk keresztmetszetek felszámolását. Ennek során az Európai Bizottság épít a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó szakpolitika (TEN-E) és az Európai Gazdaságélénkítési Program tapasztalataira. A TEN-E-re vonatkozó szakmai és pénzügyi rendelet felülvizsgálata és a konkrét pénzügyi eszközöket felmutató új jogszabályjavaslat közzététele 2011 második felében várható.

1.6. A Bizottság 2011. évi energiahatékonysági terve

A dokumentumot 2011. március 8-án fogadták el. A terv megerősítette, hogy az Unió nem halad megfelelő ütemben az energiahatékonysági célkitűzéseinek elérése felé. E helyzet orvoslása érdekében egy sor energiahatékonysági politikát és intézkedést vett számba, amelyek kiterjednek a teljes energiaellátási láncra – beleértve az energiatermelést, -átvitelt és -elosztást. Hangsúlyozzák a közszféra vezető szerepét az energiahatékonyság terén, energiahatékony épületek, berendezések és ipar szükségességét, valamint azt, hogy a végső fogyasztókat képessé tegyék energiafogyasztásuk kézben tartására.

A közlekedési ágazat energiahatékonyságával ezzel párhuzamosan a közlekedésről szóló, 2011. március 28-án elfogadott Fehér könyv1 is foglalkozott. A Fehér könyv 26. kezdeményezése különösen felszólít a járművekre vonatkozó megfelelő szén-dioxid-kibocsátási szabványok rögzítésére valamennyi közlekedési mód esetében, és szükség esetén azok energiahatékonysági követelményekkel történő kiegészítésére valamennyi meghajtórendszerre vonatkozóan.

1.7. Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve

A bizottsági közlemény egyik legfontosabb eleme az energiahatékonyság. Felvázolja, hogy az energiahatékonyság segíthet az Uniónak az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésével kapcsolatos célkitűzések teljesítésében, sőt túlszárnyalásában. Ha sikerül az uniós gazdaságot energiahatékonyabbá tenni, az a gazdasági növekedés és a munkahelyteremtés szempontjából is jótékony hatású lesz. Az energiamegtakarítás olyan pénzügyi forrásokat szabadít fel, amelyek azután máshol fektethetők be a gazdaságban, és segítségükkel könnyíteni lehet a nyomás alatt álló állami költségvetések helyzetén. Ami az egyes embereket illeti, az energiahatékonyság számukra alacsonyabb energiaszámlákat jelent. Az energiahatékonyság javítását célzó intézkedésekkel az energiaszegénység stratégiai szinten kezelhető. Végül ha az Unió kevesebb energiával több árut tud megtermelni, azáltal javul iparának versenyképessége, és ágazatai vezető szerephez juthatnak az energiahatékonysági technológiák világpiacán. Az energiahatékonyság és az energiatakarékosság az uniós gazdaság egésze, a közszféra, a vállalkozások és a polgárok számára egyaránt előnyökkel jár. Mindezen okoknál fogva a 2020. évi európai energiastratégia az energiahatékonyságot az Unió egyik kulcsfontosságú energiapolitikai prioritásaként határozta meg az elkövetkező időszakra nézve.

2. Az energiahatékonyságra vonatkozó további uniós jogszabályok

Épületekre:

– Az Európai Parlament és a Tanács 2002/91/EK irányelve az épületek energiahatékonyságáról (2002. december 16.)

– Az Európai Parlament és a Tanács 2010/31/EU irányelve az épületek energiahatékonyságáról (átdolgozás) (2010. május 19.)

Szolgáltatásokra:

– Az Európai Parlament és Tanács 2006/32/EK irányelve az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról, valamint a 93/76/ EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (2006. április 5.)

Termékekre és berendezésekre:

– Az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelöléséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2010. május 19-i 2010/30/EU irányelve (átdolgozás), amely hatályon kívül helyezte a Tanács 92/75/EGK irányelvét (úgynevezett: Ecolabel irányelv).

– A Bizottság 1059/2010/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2010. szeptember 28.) a 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a háztartási mosogatógépek energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről

– A Bizottság 1060/2010/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2010. szeptember 28.) a 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a háztartási hűtőkészülékek energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről

– A Bizottság 1061/2010/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2010. szeptember 28.) a 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a háztartási mosógépek energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről

– A Bizottság 1062/2010/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2010. szeptember 28.) a 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a televíziókészülékek energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről

– A Bizottság 626/2011/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2011. május 4.) a 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a légkondicionáló berendezések energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről

– Az irodai berendezésekre vonatkozó közösségi energiahatékonysági címkézési programról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2008. január 15-i 106/2008/EK rendelete (átdolgozott változat) (Energy Star)

– Az Amerikai Egyesült Államok kormánya és az Európai Közösség közötti, az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról szóló megállapodás megkötéséről szóló 2006. december 18-i 2006/1005/EK számú tanácsi határozat

– Az Európai Közösség «Energy Star» Hivatalának létrehozásáról szóló 2003. március 11-i 2003/168/EK számú határozata

– A gumiabroncsok üzemanyag-hatékonyság és más lényeges paraméterek tekintetében történő címkézéséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2009. november 25-i 1222/2009/EK rendelete

– Az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló (2009. október 21.), az Európai Parlament és a Tanács 2009/125/EK irányelve (átdolgozás) (úgynevezett: Ecodesign irányelv)

– A Bizottság 327/2011/EU rendelete a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a 125 W és 500 kW közötti bemeneti elektromos teljesítményű motorral hajtott ventilátorok környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2011. március 30.)

– A Bizottság 1015/2010/EU rendelete a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a háztartási mosógépekre vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2010. november 10.)

– A Bizottság 1016/2010/EU rendelete a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a háztartási mosogatógépekre vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2010. november 10.)

– A Bizottság 640/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az elektromos motorok környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. július 22.)

– A Bizottság 641/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a tömszelence nélküli önálló keringetőszivattyúkra, illetve termékekbe beépített tömszelence nélküli keringetőszivattyúkra vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. július 22.)

– A Bizottság 642/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a televíziókészülékekre vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. július 22.)

– A Bizottság 643/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a háztartási hűtőkészülékekre vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. július 22.)

– A Bizottság 278/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a külső tápegységek üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztására és aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyságára vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. április 6.)

– A Bizottság 347/2010/EU rendelete a 245/2009/EK bizottsági rendeletnek a beépített előtét nélküli fénycsövek, nagy intenzitású kisülőlámpák és az ilyen lámpák működtetésére alkalmas előtétek és lámpatestek környezetbarát tervezési követelményei tekintetében történő módosításáról (2010. április 21.)

– A Bizottság 859/2009/EK rendelete a 244/2009/EK rendeletnek a nem irányított fényű háztartási lámpák ultraibolya sugárzására vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő módosításáról (2009. szeptember 18.)

– A Bizottság 244/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a nem irányított fényű háztartási lámpákra vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. március 18.)

– A Bizottság 245/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a beépített előtét nélküli fénycsövek, nagy intenzitású kisülőlámpák és az ilyen lámpák működtetésére alkalmas előtétek és lámpatestek környezetbarát tervezési követelményei tekintetében történő végrehajtásáról, valamint a 2000/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (2009. március 18.)

– A Bizottság 107/2009/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az egyszerű set-top boxokra vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2009. február 4.)

– A Bizottság 1275/2008/EK rendelete a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az elektromos és elektronikus háztartási és irodai berendezések készenléti és kikapcsolt üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztására vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról (2008. december 17.)

Kapcsolt energiatermelésre (CHP):

– Az Európai Parlament és a Tanács 2004/8/EK irányelve a hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításáról (2004. február 11.)

– A Bizottság határozata a 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazásában a külön hő- és villamosenergia-termelésre vonatkozó egységes hatásfok-referenciaértékek megállapításáról [az értesítés a C(2006) 6817. számú dokumentummal történt] (2007. december 21.)

– A Bizottság határozata a 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének végrehajtására és alkalmazására vonatkozó részletes iránymutatás létrehozásáról [az értesítés a C(2008) 7294. számú dokumentummal történt] (2008. november 19.)

Megújuló energiára:

– Az Európai Parlament és a Tanács 2009/28/EK irányelve a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről (2009. április 23.)

– Az Európai Parlament és a Tanács 2003/30/EK irányelve a közlekedési ágazatban a bioüzemanyagok, illetve más megújuló üzemanyagok használatának előmozdításáról (2003. május 8.)

– Az Európai Parlament és a Tanács 2001/77/EK irányelve a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról (2001. szeptember 27.)

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.