Dr. Orbán Zsófia – Dr. Papp Andrea Krisztina

Családtámogatási kézikönyv

Kiadja a

CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft.

Budapest, 2012

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@complex.hu

www.complex.hu

Felelős vezető: a CompLex Kiadó Kft. igazgatója

Kiadásért felelős: Tóth Gábor

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Vajda Krisztina

Felelős szerkesztő: dr. Kovács Mercédesz

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: CompLex Kiadó Kft. DTP-csoport

Nyomdai munkálatok: Starkiss Kft. – CX2012049

Felelős vezető: Kis Sándor

ISBN 978 963 295 079 2

Termékkód: YOV1253

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén,

továbbá a www.complex.hu portálon.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része

semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Dr. Orbán Zsófia – Dr. Papp Andrea Krisztina

Családtámogatási kézikönyv

Szakmai lektor:

Dr. Dani Csaba

Szerzők:

Dr. Orbán Zsófia

Dr. Papp Andrea Krisztina

Kézirat lezárva:

2012. április 30.

© Dr. Orbán Zsófia, Dr. Papp Andrea Krisztina, Budapest, 2012

© CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft., Budapest, 2012

A CompLex Kiadó Jogi és Üzleti Tartalomszolgáltató Kft. az 1795-ben alapított

Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

A vonatkozó jogszabályok és más fogalmak rövidítéseinek jegyzéke

Cst.

A családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény

Vhr.

a 223/1998. (XII. 30.) kormányrendelet a Cst. végrehajtásáról

Ket.

a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény

Pp.

a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény

Ptk.

a polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény

Szt.

a szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény

Gyvt.

a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény

Gyer.

a 149/1997. (IX. 10.) kormányrendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról

Közokt. törvény

a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény

Felsőokt. törvény a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény

Fot.

a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény

Szmtv.

a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvény

uniós rendeletek

a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet, és annak végrehajtásáról szóló 987/2009/EK rendelet

Nytv.

a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXI. törvény

Tbj.

a társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint e szolgáltatások fedezetéről szóló 1997. évi LXXX. törvény

Ebtv.

a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény

Csjt.

a házasságról, a családról és a gyámságról szóló 1952. évi IV. törvény

Csvt.

a családok védelméről szóló 2011.évi CCXI. törvény

Csp

családi pótlék

Gyes

gyermekgondozási segély

Gyet

gyermeknevelési támogatás

Gyed

gyermekgondozási díj

EU-tagállam

az Európai Unió 27 tagállama

EGT-tagállam

az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes tagállamok (ezek: a 27 EU tagállam és Norvégia, Izland, Liechtenstein)

NRSZH

Nemzeti Rehabilitációs és Szociális Hivatal

Előszó

A családtámogatás a társadalom széles rétegét érintő jogterület, az egyes családtámogatási ellátásokra vonatkozó szabályokat, jogokat és kötelezettségeket mégis kevesen ismerik pontosan. A családtámogatási ellátások elhatárolása a társadalombiztosítási ellátásoktól a mindennapi életben sokak számára okoz nehézséget. Egyre többen vállalnak munkát az EU más tagállamaiban, de egyáltalán nem ismerik az ilyen esetekre vonatkozó közösségi családtámogatási szabályokat. A családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvényhez – a Cst.-hez – a széles körű társadalmi érintettség ellenére a jogalkotói indokoláson kívül egyéb átfogó magyarázó anyag vagy kommentár eddig azonban nem készült.

A családtámogatási téma iránt érdeklődő személyek köre – a szakmai hozzáértést és a jogban jártasságot tekintve – meglehetősen heterogénnek mutatkozik, lehetnek az adott ügyben érintett magánszemélyek, hatósági ügyben eljáró hivatali ügyintézők, ügyvédek, illetve bírák is. Az eltérő jellegű szakmai igények kielégítése érdekében a Kézikönyv egyedülálló szerkezeti felépítéssel készült el, az egyes jogszabályi rendelkezésekhez – külön ikonokkal megkülönböztetve – egyfelől a jogban járatos szakemberek részére hagyományos kommentárként használható, másfelől gyakorlatias megfogalmazásban, helyenként példákkal kiegészített szakmai magyarázó anyagot is tartalmaz, továbbá feldolgoz lényegesebb bírósági döntéseket is.

A Kézikönyv teljes spektrumában áttekinti és magyarázza a Cst. és a hozzá tartozó végrehajtási rendelet szabályait, részletesen bemutatva az egyes családtámogatási ellátásokat és a hozzájuk kapcsolódó jogosultsági szabályokat, jogokat és kötelezettségeket; kitér más jogszabályokkal való összefüggések bemutatására, különösen az egyes családtámogatási ellátásoknak a társadalombiztosítási ellátásokhoz való viszonyára. Külön rész tárgyalja az Európai Unió szervei által alkotott idevonatkozó közösségi jogszabályokat.

Jelmagyarázat:

jogeset

gyakorlati példa

I. Fejezet

Bevezetés

I.1. A családtámogatási ellátásokkal összefüggő jogszabályok

A családtámogatási ellátásokról a családok támogatásáról szóló, többször módosított 1998. évi LXXXIV. törvény rendelkezik, meghatározza az egyes ellátástípusokat, az alapvető jogosultsági feltételeket, és tartalmazza egyebek mellett az igényelbírálásra, a folyósításra, a kizáró körülményekre, illetve a jogalap nélkül felvett ellátásokra vonatkozó részletszabályokat.

A Cst. végrehajtására kiadott – és szintén többször módosított – 223/1998. (XII. 30.) kormányrendelet a Cst. rendelkezéseinek alkalmazását, végrehajtását biztosító szabályokat tartalmazza, mellékletei az egyes családtámogatási ellátások iránti kérelem benyújtásához szükséges adattartalmakat sorolják fel.

A Cst. jogalkotói indokolása szerint a családtámogatási rendszer elvárja és feltételezi is egyben, hogy a családok eleget tegyenek gyermeknevelési kötelezettségeiknek. A törvény külön figyelmet fordít a gyermekek tankötelezettségének teljesítésére, a jövő generációjának boldogulása érdekében – lehetőségeihez mérten – ösztönözi az alap- és középfokú oktatásban való részvételt. Iskoláztatási támogatást csak azoknak a szülőknek lehet megállapítani és folyósítani, akik felelősek azért, hogy gyermekük teljesítse tankötelezettségét, illetve akiknek gyermeke tankötelezettségi koron túl is közoktatási intézményben tanul.

A gyermeknevelési támogatásra vonatkozó szabályozás a Cst. hatálybalépésével került át a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényből a Cst.-be, amellyel egységessé vált a családtámogatások megállapításával, folyósításával, finanszírozásával kapcsolatos szabályozás. Az ellátást korábban a települési önkormányzatok állapították meg és folyósították, ezt a feladatot a megyei egészségbiztosítási pénztárak vették át, és később került a Magyar Államkincstár, illetve jogelődje, az Államháztartási Hivatal feladatkörébe.

Már a Cst. hatálybalépésekor célul tűzte ki a jogalkotó, hogy a családtámogatások kifizetése koncentrált legyen, amellyel elérhető az, hogy a családok különböző címeken nyújtott támogatásának folyamatossága biztosított és számítástechnikai háttérrel követhető legyen, továbbá az újabb ellátásokra való jogosultságot az állampolgárok minél kevesebb ügyintézéssel, igazolással tudják bizonyítani. Mindezzel egy átlátható, ellenőrizhető rendszer megvalósulása volt a cél, amely ma is elvárás a családtámogatás rendszerével szemben.

A családtámogatási rendszer szabályozása az egyszerűségre, áttekinthetőségre és a jogalkalmazók számára minél könnyebb alkalmazhatóságra törekszik, a bürokratikus elemek lehetőség szerinti minimalizálásával és egyidejűleg az ellátások megállapításának és folyósításának koncentrálásával a rendszeren belüli szakszerűséget és ellenőrizhetőséget kívánja biztosítani.

A Cst. és a Vhr. rendelkezéseinek megfelelő alkalmazásához több más jogszabály ismerete és használata is szükséges. Az eljárási szabályokat a Ket. tartalmazza, a jogorvoslati eljárás keretében igénybe vehető bírósági eljárás szabályaira a Pp. vonatkozik. Utaló és értelmező rendelkezések találhatók továbbá az Szt.-ben, a Gyvt.-ben, illetve a Közokt. törvényben is. A tartós betegség, súlyos fogyatékosság megállapíthatóságára vonatkozó szabályokat az 5/2003. (II. 19.) ESzCsM rendelet tartalmazza. Tekintettel arra, hogy Magyarország EU-tagállam, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló uniós rendeletek alkalmazása is elengedhetetlen.

I.2. A törvény célja

1. § E törvény célja, hogy a családok szociális biztonságának elősegítése, a gyermeknevelés anyagi terheinek csökkentése érdekében meghatározza az állam által nyújtandó családtámogatási ellátások rendszerét, formáit, az ellátások jogosultsági feltételeit, valamint az ellátások megállapításával és folyósításával kapcsolatos legfontosabb hatásköri és eljárási szabályokat.

A rendelkezés a törvény célját és annak eszközrendszerét határozza meg. A Cst. jogalkotói indokolása szerint a szabályozás célja az, hogy az ellátások jobban szolgálják a gyermekes családok társadalmi esélyegyenlőségét, a gyermekvállalással járó többletterhek elismerését, javítsák a gyermekvállalás feltételeit és hosszabb távon előmozdítsák a népesedéspolitikai célok megvalósítását.

A törvény meghatározza az egyes ellátási formák céljait, és egységes rendszerbe foglalja azokat. Családi pótlék címen tárgyalja a nevelési ellátást és az iskoláztatási támogatást, amelyek a gyermekneveléshez nyújtott támogatási formák. A gyermeket nevelő szülők megélhetésének alapjául, illetve megélhetésük támogatásául szolgálnak a gyermekgondozási támogatások, nevezetesen a gyermekgondozási segély és a gyermeknevelési támogatás. A gyermekgondozási segély és a gyermeknevelési támogatás a szülőnek biztosít jövedelmet és ezáltal szolgálati időt a kisgyermek gondozásának időtartamára. Az előzőektől eltérően egyszeri támogatási forma az anyasági támogatás, amely a gyermek születésével kapcsolatos kiadások fedezéséhez nyújt segítséget.

I.3. Alapelvek

3. § (1) A családnak mint a társadalom alapvető egységének sokoldalú segítése, a családi élet biztonságának és a gyermekvállalás feltételeinek javítása az állam egyik legfontosabb feladata.

(2) A gyermek gondozásához, neveléséhez nyújtott ellátás célja a gyermek egészséges, harmonikus fejlődésének, testi, szellemi, erkölcsi gyarapodásának kiteljesítése.

(3) A családnak nyújtott ellátások az állam részéről biztosított olyan támogatások, amelyek elismerve a család és a gyermekvállalás fontosságát – jövedelmi helyzettől függetlenül – a gyermeket nevelő szülőt illetik meg.

(4) A többgyermekes, a gyermeket egyedül nevelő, továbbá a tartósan beteg, illetve súlyosan fogyatékos gyermeket nevelő családokra nehezülő terhek ellensúlyozása céljából, továbbá esélyegyenlőségük elősegítése érdekében a családtámogatási rendszer egyes elemei differenciáltak.

A rendelkezés azokat az alapelveket foglalja össze, amelyek a Cst. szellemét, illetőleg céljait meghatározzák. Ezek közül kiemelkedő fontosságú, hogy állami feladatként deklarálja a családi élet biztonságának és a gyermekvállalás feltételeinek javítását, és azt, hogy az állam a családokat jövedelmi helyzetüktől függetlenül, de mégis bizonyos élethelyzeteket figyelembe véve differenciált mértékben támogatja.

A családi pótlék összegei a családtípus, a gyermekek száma és egészségi állapota szerint differenciáltak. Az ellátás összegének megállapításánál nemcsak azok a gyermekek vehetők figyelembe, akire tekintettel az ellátás folyósítható, hanem azok a nagykorú gyermekek is, akiket felsőfokú tanulmányaik folytatása miatt szüleik tartanak el.

A differenciálás nem csak a családi pótlék szabályozásánál érhető tetten, a jogalkotó a gyermekgondozási segély esetében eltérő összegben biztosít ellátást az ikergyermeket nevelő szülők részére, és szintén figyelembe veszi a tartós beteg, súlyosan fogyatékos gyermeket nevelőket is, akik számára hosszabb ideig járhat gyermekgondozási segély.

II. Fejezet

A törvény hatálya

2. § E törvény hatálya kiterjed – amennyiben nemzetközi szerződés eltérően nem rendelkezik – a Magyarország területén élő

a) magyar állampolgárra,

b) bevándorolt vagy letelepedett jogállású, továbbá a magyar hatóság által menekültként, illetve hontalanként elismert személyekre,

c) a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény (a továbbiakban: Szmtv.) szerint a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyre, amennyiben az ellátás igénylésének időpontjában az Szmtv.-ben meghatározottak szerint a szabad mozgás és a három hónapot meghaladó tartózkodási jogát Magyarország területén gyakorolja, és a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló törvény szerint bejelentett lakóhellyel rendelkezik,

d) – az anyasági támogatás (IV. fejezet) kivételével – a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról és annak végrehajtásáról szóló uniós rendeletekben (a továbbiakban: uniós rendeletek) meghatározott jogosulti körbe tartozó személyre, amennyiben az ellátás igénylésének időpontjában az Szmtv.-ben meghatározottak szerint a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogát Magyarország területén gyakorolja, és – a határ menti ingázó munkavállalókat kivéve – a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló törvény szerint bejelentett lakóhellyel rendelkezik,

e) – az anyasági támogatás (IV. fejezet) kivételével – a magas szintű képzettséget igénylő munkavállalás és tartózkodás céljából kiállított engedéllyel (EU Kék Kártyával) rendelkező és a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló törvény szerint bejelentett lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárra.

II.1. Területi hatály

A Cst. főszabályként területi korlátot szab abban a tekintetben, hogy hol vehetők igénybe a jogszabályban nevesített családtámogatási ellátások. Földrajzi meghatározást adva kimondja a törvény, hogy amennyiben nemzetközi szerződés eltérően nem rendelkezik, a Magyarország területén élő meghatározott személyi kör részesülhet támogatásban. Olyan családtámogatási tárgyú nemzetközi szerződés, amely jelenleg hatályos és a Cst.-nek ezt a rendelkezését érintené, nincsen.

Aradon élő és dolgozó erdélyi magyar származású szülők egy helyi aradi hivatalnál magyar családi pótlék iránti kérelmet nyújtanak be gyermekeikre tekintettel. A román hatóság az ügyet a Magyar Államkincstárhoz postázza. Az igényt elbíráló magyar hatóságnak először meg kell vizsgálnia, hogy a Cst. hatálya alá tartozik-e az ügy. Bár Románia EU-tagállam, a példabeli esetben a családra nem alkalmazandók sem az uniós rendeletek, sem a Cst., tekintettel arra, hogy az Európai Unió tagállamai között – sem lakhatás, sem munkavállalás, sem tanulás céljából – nem mozognak, és mivel nem élnek Magyarország területén, nem terjed ki az ügyre a Cst. területi hatálya.

II.2. Személyi hatály

A törvény hatálya összességében megadja az alkalmazhatóság kereteit, a személyi hatály ezen belül meghatározza azt, hogy kire, kikre nézve alkalmazható az adott jogszabály. A Cst. személyi hatályról rendelkező része öt személyi kört nevesít, ezen körök valamelyikébe tartozó személynek kell tehát az adott családtámogatási tényállásban szerepelnie ahhoz, hogy a Cst. szerinti jogkövetkezmény beálljon.

Magyar állampolgárnak tekinthető az a személy, akit tartózkodási helyétől függetlenül sajátos jogi helyzet illet meg. A magyar állampolgár élvezi a státusjogokat, mint például a Magyarország területén való tartózkodáshoz való jogot, a Magyarország elhagyásához és az ide való visszatéréshez való jogot, törvényes külföldi tartózkodás esetén a diplomáciai és a konzuli védelemhez való jogot, a közügyek gyakorlásához vagy a nyelvhasználathoz való jogot.

A magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény formai értelemben az állampolgárok körébe való bekerülés módjának felsorolásával határozza meg azt, hogy ki tekintendő magyar állampolgárnak, eszerint magyar állampolgár az, aki az állampolgársági törvény hatálybalépésekor magyar állampolgár, továbbá az, aki az Alaptörvény vagy az állampolgársági törvény erejénél fogva magyar állampolgárrá válik, vagy az állampolgársági törvény alapján magyar állampolgárságot szerez, amíg állampolgársága nem szűnik meg. Azt a magyar állampolgárt, aki egyidejűleg más államnak is állampolgára – ha törvény másként nem rendelkezik –, a magyar jog alkalmazása szempontjából magyar állampolgárnak kell tekinteni.

A Cst. 2. § b) pontjában meghatározott bevándorolt vagy letelepedett jogállású személyek az úgynevezett harmadik országbeli állampolgárok közül azok, akik az egyéb feltételek fennállása esetén jogosultságot szerezhetnek a magyar családtámogatási ellátásokra. A jogszabály korábban hatályos változata konkrét engedélytípusokat nevesített, amelyek birtokában a Cst. által meghatározott ellátásokra jogosultság volt szerezhető; a jelenleg hatályos szövegváltozat az engedély konkrét megnevezése nélkül mondja ki azt, hogy bevándorolt, illetve letelepedett jogállás (tehát meghatározott ideig történő Magyarországon élés és megfelelően biztosított megélhetés) esetén tartozhat valaki a Cst. személyi hatálya alá. A Cst. szerint harmadik állam állampolgára részére a 2. § b) pont alapján ellátás megállapítására csak abban az esetben nyílik lehetőség – az egyéb jogszabályi feltételek fennállása mellett –, ha jogszerű magyarországi tartózkodását igazoló irattal rendelkezik és bejelentett magyar lakó-, illetve tartózkodási helye is van, amelyet egyébként igazolni is kell. A hazai szabályozás az uniós előírásoknak megfelel, de ezen személyi kör részére bizonyos részben eltérő feltételek fennállása esetén biztosít csak jogosultságot az EGT tagállami állampolgárokhoz képest.

A menekült, illetve hontalan személyek esetében fontos, hogy a menekülti, illetve a hontalan státusz magyar hatóság általi elismerése adhat csak jogot családtámogatási ellátások megszerzésére. Hontalan az, akinek nincsen állampolgársága. A magyar jogalkotás a hontalan szülők gyermeke számára – ha Magyarországon születik – magyar állampolgárságot biztosít. Menekült az, akit hazájában vagy tartózkodási helyén faji, vallási, nemzeti, nyelvi vagy politikai okból üldöznek.

Kínai szülők közül az édesanya gyermekgondozási segélyt igényel a közös gyermekükre tekintettel. A pár hosszú ideje Magyarországon él, sikeres ruhaboltjuk van, letelepedési engedéllyel rendelkeznek.

Tekintettel arra, hogy a család Magyarország területén él és rájuk – mivel letelepedett jogállásúak – a Cst. személyi hatálya is kiterjed, az igényelbírálás során meg kell vizsgálni azt, hogy a gyes további jogosultsági feltételei fennállnak-e. Amennyiben igen, a kínai állampolgárságú anyuka részére a gyes megállapítható.

A 2007. július 1-jétől hatályos Szmtv. az Európai Parlament és a Tanács által hozott, az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgásához és tartózkodásához való jogáról szóló 2004. április 29-ei 2004/38/EK irányelvnek (a továbbiakban: Irányelv) megfelelően szabályozza a Magyarország területén tartózkodási jogukkal elő személyek helyzetét; meghatározott feltételekhez kötve a három hónapnál hosszabb tartózkodás jogát. Emellett magáévá teszi az Irányelv (15) bekezdésében előírtakat is, miszerint a családtagok részére bizonyos esetekben (például: uniós polgár halála, válás) jogi védelmet kell nyújtani, lehetővé téve meghatározott körben a tartózkodási jog megtartását személyes alapon. Kimondásra kerül tehát az, hogy az egyéni körülményeket figyelembe véve e személyi kör is igénybe veheti a fogadó állam szociális juttatásait, így nyilván a családi ellátásokat is.

Az egyenlő bánásmódról szóló 24. cikk értelmében a fogadó tagállam területén tartózkodó valamennyi uniós polgárt a Szerződés alkalmazási körébe tartozó területeken egyenlő bánásmód illet meg a fogadó tagállam állampolgáraival. E jog kedvezménye kiterjed azokra a családtagokra is, akik nem valamelyik tagállam állampolgárai, és tartózkodási joggal vagy huzamos tartózkodási joggal rendelkeznek. A Cst. átveszi az Irányelv egyenlő bánásmódról szóló 24. cikkéből következő hatálykiterjesztést, mely szerint a szociális törvények személyi hatálya minden, a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyre kiterjed, amennyiben a három hónapot meghaladó tartózkodás jogát Magyarország területén gyakorolja.

Német állampolgárságú házaspár három éve Budapestre költözött, mindketten egy német cég magyarországi leányvállalatánál dolgoznak. Az édesanya közös gyermekükre tekintettel családi pótlék iránti kérelmet nyújt be.

Tekintettel arra, hogy a példabeli EU-állampolgárok szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukat Magyarország területén gyakorolják, bejelentett budapesti lakcímmel rendelkeznek – itt élnek tehát életvitelszerűen – és magyarországi munkahellyel rendelkeznek, továbbá gyermeküket a saját háztartásukban nevelik, ezért az anyuka részére a családi pótlék megállapítható.

A Cst. 2. § d) pontjának szövege Magyarország uniós csatlakozásától kezdve szerepel a törvényben, időközben természetesen történt néhány módosítás. A családtámogatási területtel összefüggő Közösségi szabályokat a 2004. május 1-jei csatlakozástól a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet, valamint az ennek végrehajtására kiadott 574/72/EGK rendelet tartalmazta. Az 1970-es években megalkotott és idővel elavulttá vált szabályozást 2010. május 1-jét követően új rendeletek váltották fel; ezek a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet, valamint a végrehajtására kiadott 987/2009/EK rendelet, amelyek szabályai jelenleg is irányadók. A Cst. szerint a fenti uniós rendeletekben meghatározott jogosulti körbe tartozók – amennyiben az Szmtv. szerinti szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukat Magyarország területén gyakorolják, és bejelentett lakóhelyük van –, a Cst. személyi hatálya alá tartoznak, tehát a további feltételek fennállása esetében jogosultságot szerezhetnek családtámogatási ellátásokra. Fontos azonban megjegyezni, hogy e körben az anyasági támogatás kivételt képez. A Vhr. szerint az uniós rendeletek alkalmazása szempontjából pénzbeli családi ellátás a családi pótlék, a gyermekgondozási segély, a gyermeknevelési támogatás és a gyermekgondozási díj. Látható tehát, hogy az anyasági támogatás nem tartozik az uniós rendeletek által szabályozott családi ellátások körébe, ezért a Cst. személyi hatályról rendelkező 2. § d) pontjában külön nevesített kivételként szerepel, amelynek folytán a kizárólag e pont alapján a Cst. hatálya alá tartozó személyek anyasági támogatásban nem részesülhetnek.

Magyar állampolgárságú apuka és osztrák állampolgárságú anyuka közös házukban Győrben él, az anyuka Ausztriában vállal munkát egy presszóban, naponta autóval jár dolgozni. Az apuka Győrben dolgozik közalkalmazottként a helyi könyvtárban, velük élő gyermekükre tekintettel az anyuka családi pótlék iránti kérelmet nyújt be az Államkincstárnál.

Az igényt elbíráló hatóságnak tisztáznia kell azt, hogy a példabeli család a Cst. személyi hatálya alá tartozik-e. Az ügy az uniós rendeletek alkalmazási körébe esik, mert két EU-tagállamban – Ausztriában és Magyarországon – történik munkavégzés, és EU állampolgárokként a családtagok a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukat Magyarország területén gyakorolják. A tényállás alapján az osztrák anyuka a Cst. személyi hatálya alá tartozik és a saját háztartásukban nevelt gyermek után jogosult magyar családi pótlékra.

A Cst. személyi hatályról rendelkező 2. §-a 2011. augusztus 1-jétől egy új e) ponttal bővült. Az új személyi kör a magas szintű képzettséget igénylő munkavállalás és tartózkodás céljából kiállított engedéllyel, úgynevezett EU Kék Kártyával rendelkező harmadik országbeli állampolgárok köre. Az esetükben is feltétel, hogy magyarországi bejelentett lakó- vagy tartózkodási hellyel rendelkezzenek. EU Kék Kártyát az a harmadik országbeli állampolgár kap, aki

– rendelkezik érvényes útlevéllel,

– igazolja a beutazása és tartózkodása célját,

– foglalkoztatása jogszabályban meghatározott szempontok alapján, valamint hazai foglalkoztatáspolitikai érdekből támogatott,

– az egészségügyi ellátások teljes körére biztosítottnak minősül, vagy kérelmezte azt minden olyan időszakra vonatkozóan, amikor a foglalkoztatásra irányuló jogviszonyból eredően nem minősül biztosítottnak,

– Magyarország területén valós lakcímadatot szálláshelyként bejelentett, és

– akivel szemben nem állnak fenn törvényben meghatározott kizáró okok.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.